Šiaulių gidas

Spektaklis „Revizorius“
2025-12-20 18:00 (Europe/Moscow) | Šiaulių dramos teatras
Pjesės autorius – NIKOLAJUS GOGOLIS
Režisierius – AIDAS GINIOTIS
Antrasis režisierius VAIDOTAS ŽITKUS
Scenografė ir kostiumų dailininkė – Laura Luišaitytė
Kompozitorius – Ignas Juzokas
Šviesų dailininkas – Darius Malinauskas
Į Valstybinį Šiaulių dramos teatrą atvyksta „Revizorius“! Lydimas teatrinių improvizacijų meistro Aido Giniočio, „Revizorius“ juoksis iš mūsų prigimtinio noro susikurti sau šiltą lizdelį kitų sąskaita ir visada būti kažkiek „lygesniais už kitus“. „Ko juokiatės? – Iš savęs juokiatės?“. Bet ar tikrai visada esame tikri, kas yra kas? Kas čia iš tiesų korumpuotas? Ar paprastas žmogus, ar valdininkas, o gal kažkas iš dar aukščiau? O gal didžiausių manipuliatorių ir „pilkųjų kardinolų“ mes net nežinome? Manipuliacijų, kyšių, „ranka ranką plauna“ sistemų apraizgytame pasaulyje atrodo nebeįmanoma išnarplioti korupcijos mazgo į tiesų ir aiškų siūlą, o tai jau visai nejuokinga mintis.

Komedija „Mano namai“
2025-12-22 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
Ar kada nors pagalvojote, kas nutiktų, jei per klaidą jūs ir visiškai nepažįstamas žmogus išsinuomotumėte tą patį butą?
Vieną dieną į savo naujus namus įsikrausčiusi Rūta (Ineta Stasiulytė) susiduria su nepaaiškinama situacija – besitvarkant naujuose namuose, ji išgirsta kaip kažkas atsirakina duris. Pasirodo, tai Tomas (Nerijus Gadliauskas), kuris įsitikinęs, kad šie namai priklauso jam.
Nekilnojamojo turto agentūros autoatsakiklis „sudainuoja“, jog susisiekti pavyks tik po ilgojo savaitgalio… tad Rūta ir Tomas privalo rasti būdą sugyventi. Tačiau viskas nėra taip paprasta! Pirmoji Rūtos ir Tomo diena naujuose namuose virsta tikra išgyvenimo kova – nesusitarimai dėl taisyklių, juokingi bandymai dalintis erdve ir įtampa, kuri auga su kiekviena minute.
Kaip naujakuriams pavyks susitarti? Ar visgi vienam teks palikti naujuosius namus?
Komediją režisuoja daugybę sėkmingų darbų teatre ir kine sukūręs Justinas Krisiūnas.
N-13.
Renginio trukmė: ~1 val. 40 min.

Premjera „SENJORAI“
2025-12-28 18:00 (Europe/Helsinki) | Koncertų salė „Saulė”
Spektaklis pagal italų dramaturgo Aldo Nicolaj pjesę „Geležinė karta“ (vertėja Inga Tuliševskaitė).
Režisierius – Rolandas Kazlas.
Scenografė – Elvita Brazdylytė.
Veikėjai:
Liberas Boka – Rolandas Kazlas.
Luidžis Lapalja – Evaldas Jaras.
Ambra – Vitalija Mockevičiūtė.
Kalbant paprastai, spektaklis „Senjorai“ – paprastas spektaklis, apie nepaprastą paprastų pensininkų gyvenimą. Pats spektaklio pavadinimas aiškiai sufleruoja, apie ką jis – senatvę. Ir kas gali pasakyti, kokia ir kas ji, toji senatvė? Komedija? Tragedija? Absurdas? Nesąmonė? O gal pati svarbiausioji žmogaus gyvenimo dalis? Matyt, visokių senatvių yra, kaip ir visokių žmonių. Vienam – tai aukso amžius, kitam – pragaras, trečiam… trečias taip ir nesupranta, kas su juo atsitiko ir toliau gyvena kaip gyvenęs: viduje dvidešimtmetis, o iš išorės – neišsimiegojęs jaunuolis. Ketvirtas – laukia nesulaukia, kada baigsis šis košmaras, penktam – niekad nebuvo taip smagu, kaip dabar, šeštam – atrodo, kad viskas tik prasideda… „Spręsk apie žmogų pagal tai, kaip jis baigia savo dienas.“ Šiame posakyje turbūt yra nemažai tiesos.
Pasak spektaklio „Senjorai“ režisieriaus ir vieno iš vaidmenų atlikėjo Rolando Kazlo: „Norėtųsi, kad šis spektaklis paprastam pensininkui duotų daugiau nei duoda maža pensija. O dar daugiau – būsimam senjorui. Nors pjesės herojai yra italai , norėtųsi, kad vyresnio amžiaus Lietuvos žiūrovas, apsilankęs spektaklyje, pasakytų ar tyliai sau pagalvotų: „tai apie mane“, „man daug kas atpažįstama“ arba „tokio spektaklio man dabar kaip tik ir reikėjo“.
Aktorių sudėtis išties įspūdinga: trys vienos kartos, vieno kurso draugai Vitalija Mockevičiūtė, Evaldas Jaras ir Rolandas Kazlas, po daugelio metų vėl susitinka ir, prisimindami jaunystę, scenoje pasitinka artėjančią senatvę. Niekas nežino, kiek metų V. Mockevičiūtei, tačiau bendras aktorių amžius kartu sudėjus – gana solidus: 165 metai! Visu šimtu daugiau nei amžius, kai išeinama į pensiją. Taip kad patirties, gilintis į senjorų pasaulį, senatvės herojų džiaugsmus ir vargus, turėtų užtekti.
Visus pasenusius, norinčius pasenti ir nesenstančius kviečiame į Premjerą „Senjorai“!
Nuo senatvės galima pabėgti. Kur? Kad ir į priešingą pusę nei bėga laikas: į vaikystę…

Durys atidaromos: 1 val. iki renginio pradžios.
Renginio trukmė: 1 val. 45 min.
Nemokamai: vaikai nemokamai neįleidžiami.
Nuolaidos: netaikomos.

Aštri komedija „Striptizo ereliai“
2026-01-08 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
Pristatome visiškai atsinaujinusią, populiariausią ir jau kultine tapusią komediją „Striptizo ereliai“. Visiškai nesvarbu, ar jau teko matyti šią komediją, o gal ir ne vieną kartą, ar net nesate apie ją girdėję, visų mūsų, ir jūsų, laukia kardinalūs pokyčiai: naujas režisierius, nauji aktoriai, nauji kostiumai ir dekoracijos, nauji muzikiniai kūriniai ir šokių numeriai, pakitęs scenarijus ir dar ne viena intriguojanti staigmena!
Kasmet visoje Lietuvoje jau 14 metų gyvuojantis ir vis dar pilnas sales žiūrovų surenkantis spektaklis „Striptizo ereliai“ pasakoja apie šešis bedarbystės kamuojamus mažo Lietuvos miestelio vyrus. Pabodus diena iš dienos zulinti suolelius be didesnės naudos, vienam iš bičiulių šauna mintis, kaip susirasti veiklos ir užsidirbti pinigų: draugai nusprendžia tapti striptizo šokėjais…
Renginio trukmė: ~2 val. (su pertrauka)

Spektaklis BELA, BOSAS IR BULIS
2026-01-11 13:00 (Europe/Helsinki) | Valstybinis Šiaulių dramos teatras, Tilžės g. 155, Šiauliai, 76297, Lietuva
Valstybinio Šiaulių dramos teatro (VŠDT) spektaklis pagal vokiečių dramaturgo Volkerio Ludvigo pjesę atgims su nauja energija! Spektaklyje pirmieji išgirsite specialiai šiam pasirodymui sukurtas dainas, kurias gyvai atliks jaunieji teatro aktoriai.
Pagrindiniai spektaklio personažai – septynmečių draugų trijulė – Bela, Bulis ir Bosas. Tai ne vardai, o pravardės, atitinkančios ir personažų charakterius. Bela – graži mergaitė, bet šiek tiek kaprizinga, gyvenanti tik su mama, Bulis – varganai gyvenančių tėvų vaikas, kuris ilgisi motiniškos šilumos. Bosas – turtingų tėvų vaikas, lepūnėlis. Visiems šiems pagrindiniams personažams trūksta artimųjų dėmesio ir meilės. Jie susidraugauja, vienas kitu rūpinasi ir bando padėti spręsti problemas. Ši vietomis skaudi, vietomis juokinga istorija pasakojama drąsiai, žaismingai, be perdėtos didaktikos ir moralizuojančio tono.
Spektaklio personažai vartoja norminę leksiką, tačiau ji tam tikrame kontekste gali nuskambėti šiurkščiai, įžeidžiai ar užgauliai.

Režisierius: Antanas Gluskinas
Vaidina:
Bela – Gintarė Ramoškaitė
Bosas – Tautvydas Galkauskas
Bulis – Severinas Norgaila
Belos mama – Danguolė Petraitytė
Valentinas – Juozas Žibūda
Grėblys, Ponas Bekas – Mindaugas Jurevičius
Nešikas – Juozas Bindokas
Muzikantas – Rusnė Navickaitė

Plačiau: https://teatrodromas.lt/bela-bosas-ir-bulis/
Renginio metu bus fotografuojama/filmuojama viešinimo tikslais.

Spektaklis „Prarasta Katarinos Blum garbė“
2026-01-17 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Režisierius ir inscenizacijos autorius – Agnius Jankevičius
Scenografė ir kostiumų dailininkė – Laura Luišaitytė
Vaizdo projekcijų autorius – Rimas Sakalauskas
Šviesų dailininkas – Darius Malinauskas
Muzika – Agnius Jankevičius

Ramaus būdo, nepriekaištingos reputacijos mergina – Katarina Blum – dirba namų tvarkytoja pasiturinčių miestiečių namuose. Vieną vakarą, gavusi bičiulės kvietimą, Katarina nuvyksta į vakarėlį, kuriame susipažįsta su simpatišku vaikinu ir praleidžia su juo naktį. Ryte nubudusi vaikino neberanda, o į jos butą įsiveržusi policija Katariną suima kaip teroristinės grupuotės, su kuria siejamas vaikinas, bendrininkę. Katarinos vardas iškart atsiduria žiniasklaidos dėmesio centre. Policija kruopščiai narsto įtariamosios gyvenimą: jos užrašų knygutes, taupomosios kasos sąskaitų išrašus, pajamas, išlaidas, asmeninius laiškus, automobilio kilometražą. Spaudoje pasirodo skambios antraštės, o Katariną pažinoję žmonės pirmiausia skuba gelbėti savo reputaciją. Paradoksalu, bet šiame „tiesos ieškojimo“ procese niekam nerūpi tikroji tiesa – išimtys čia pateikiamos kaip taisyklės, abejonės – kaip kaltinimai, bereikšmės frazės perrašomos pakeičiant sakinių struktūrą, kablelių ir žodžių vietą. Taip iš musės padaromas dramblys.
Režisierius Agnius Jankevičius Katarinos Blum istoriją pasakoja, pasitelkdamas populiarių TV muzikinių pokalbių šou formatą. Spektaklio turinys publikai pateikiamas tarsi tai būtų dinamiškas, humoristinis, šmaikščių interviu ir gyvai atliekamų muzikinių numerių prismaigstytas „Vėlyvo vakaro šou“. Šis spektaklis, kurio žanras žaismingai apibūdinamas kaip muzikinė-kriminalinė byla, yra tarsi lengva miuziklo parodija, kurioje netrūksta humoro, ironijos ir kritiško žvilgsnio į šių dienų visuomenę. Gyvai atliekama muzika ir dainomis pripildytas pastatymas atveria daugeliui mūsų mažai pažįstamus sensacingų istorijų „darymo“ užkulisius, kuriuose eiliniai gyvenimai lengvabūdiškai paverčiami intriguojančiais šou.
Katarinos Blum istorija, rodos, parašyta šiomis dienomis, tačiau Nobelio premijos laureato Heinricho Böllio romanas, pagal kurį sukurtas spektaklis, pasirodė prieš 50 metų. Dar ir šiandien aktualumu pribloškiantis pasakojimas buvo kuriamas realių įvykių pagrindu ir vos pasirodęs sulaukė didelio politinio rezonanso Vokietijoje. Tuo metu neatsakingų, besivaikančių sensacijų žurnalistų pagalba bendradarbiavimu su kairiųjų pažiūrų ekstremistais buvo apkaltinta daug Vakarų Vokietijos piliečių. Nors beveik visi spaudos išviešinti įtarimai nepasitvirtino, tačiau kai kuriems iš apkaltintųjų buvo negrįžtamai sugadinta reputacija, psichinė ir fizinė sveikata. H.Böllis gerai pažinojo „nešvarių“ žaidimų užkulisius ir šią savo patirtį suguldė į apysaką apie eilinę merginą Katariną Blum.
Spektaklis „Prarasta Katarinos Blum garbė“ kalba apie kiekvieno mūsų asmeninio saugumo pažeidžiamumą, greitai tirpstančią ribą tarp privatumo ir viešumo, apie atsitiktinių aplinkybių ir medijų poveikį, apie nesibaigiančias manipuliacijas, variacijas, interpretacijas, veidmainystes ir melagystes, su kuriomis susiduriame kiekvieną dieną.

Premjera – 2022 m. rugsėjo 10 d.

Muzikinė drama „Beatričė“
2026-01-20 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
Režisieriui Arvydui Lebeliūnui jau ilgą laiką galvoje kirbėjo mintis atskleisti dviejų nesutaikomų priešų: gėrio ir blogio, meilės ir velnio grumtynes. Ši kova visu ryškumu atsiskleidžia J. Grušo tragikomedijoje „Velnias, meilė ir džiazas“. Šis kūrinys tapo neatsitiktiniu, o sąmoningu įkvėpimu ir pagrindu sukurti muzikinę dramą „Beatričė“. Čia atskleidžiama aistrų prigimtis, paverčianti žmogų žvėrimi ir atvirkščiai. Žiūrovas režisieriaus dėka, įtraukiamas į jaunų žmonių gyvenimo sūkurį, kur valdo pašėlusi muzika ir meilės aistra. Visą valdanti sistema įkalina jaunus žmones mele, primesdama tarybinės moralės normas. O žmogaus prigimtyje kodas – būti laisvam, gyventi! Visą tai verčia priešintis tuometinei sistemai, tėvų diktuojamai moralei, net užgimusiai širdyje meilei. Tačiau ne viskas tėra akla tamsa. Kas gi nugalės – meilė ar tamsa? Atsakymas slypi ne tik pačioje pjesės pabaigoje, bet ir kiekvieno žiūrovo širdyje.
Režisierius – Arvydas Lebeliūnas
Choreografė – Lina Šimkienė
Muzikos režisierė – Rasa Stoškuvienė
Šviesų dailininkas – Evaldas Šmitkinas
Šviesų operatorius – Vilius Pavinkšnys
Garso režisierius – Mindaugas Butkus
Vaidina:
BEATRIČĖ – Vaida Kavaliauskaitė
ANDRIUS – Valdas Vaitiškis
JULIUS – Arūnas Jokubauskas
LUKAS – Karolis Liaučius/Remigijus Pelenis
ZINA – Jūratė Levickaitė
ANDRIAUS TĖVAS – Tomas Montvila
JULIAUS TĖVAS – Remigijus Pelenis / Karolis Liaučius
GYDYTOJAS – Tomas Montvila
DIREKTORIAUS PAVADUOTOJA – Remigijus Pelenis/Karolis Liaučius
Spektaklyje atliekamos grupių „Gintarėliai“, „Kertukai“, „Eglutės“, „Antanėliai“, „Gėlių vaikai“ dainos.
Skirta asmenims nuo 14 metų.

Premjera! Pikantiška komedija „Mama mūsų lovoje“
2026-01-30 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
Be proto juokinga pikantiška komedija „Mama mūsų lovoje“. Susipažinkite su šeima, kurią su šypsena prisiminsite dar ilgai!
Kai Tomas po audringos, kupinos pažadų ir šampano burbuliukų nakties pabunda lovoje su Kele, labai nustemba vienas kitą pamatę. Dar didesnis šokas vaikiną ištinka tada, kai į jų lovą drąsiai įsitaiso… ekscentriška Kelės mama! Be ribų į pasaulį žvelgianti moteris su malonumu aptarinėja tai, kas nutiko naktį tarp Tomo ir jos dukros.
Tomas, labai patrauklus, tačiau drovus jaunuolis, staiga atsiduria beprotiškai keistoje aplinkoje. Čia nėra jokių tabu – visos temos ir elgesio normos yra priimtinos. Ar ši neįprasta šeima netrukdys jam pamilti Kelę? Galime pažadėti – tai bus rytas, kurio nepamirš niekas!
Pašėlusi komediją apie meilę, kartų skirtumus, motinišką rūpestį (kartais – netelpantį į jokius rėmus) ir ribą tarp privatumo bei artumo. Itin spalvingi ir nepamirštami spektaklio veikėjai pavergs jūsų širdis! Išvyskite keisčiausios pasaulyje šeimos nuotykius ir pasinerkite į jų pasaulį, kuris stebins, juokins, džiugins ir galiausiai sužavės iki širdies gelmių!
Kas nutinka, kai po aistringos nakties romantišką rytą sugadina… mama? Meilė, humoras ir motiniški patarimai vienoje lovoje – ar tai įmanoma suderinti? Ar mama tikrai visada žino geriau… net kai kalba eina apie tavo lovą?
„Mama mūsų lovoje“ – tarsi rytinė kava po beprotiško vakarėlio: truputį karti, bet žadinanti ir verčianti žiūrėti iki paskutinės minutės.
Režisierius: Andrius Žiurauskas
Vaidina:
Barbara – Eglė Jackaitė
Kelė – Roberta Sirgedaitė
Tomas – Andrius Gaučas, Deividas Breivė
Martinas – Sakalas Uždavinys, Tomas Žaibus
Misteris Sančesas – Dovydas Stončius
N-16.
Renginio trukmė: ~1 val. 30 min.

Spektaklis DUKTĖ
2026-01-30 18:30 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Pagal Karinos Mikaelis romaną

Inscenizacijos autorė ir režisierė – Nijolė Mirončikaitė
Scenografijos ir kostiumų dailininkė – Roma Gilė
Kompozitorius – Vadimas Kamrazeris
Šviesų dailininkas – Evaldas Šmitkinas
Vaidina:
Motina – Nijolė Mirončikaitė
Duktė – Jūratė Budriūnaitė
Danų rašytoja Karina Mikaelis autobiografiniais motyvais paremtame romane „Motina“ su meile ir švelniu humoru piešia savo motinos portretą. Spektaklyje atgims keletas romano epizodų, kuriuose atsiveria įvairiaspalvė šeimyninių jausmų gama. Kaip ir romano autorė, taip ir šio spektaklio kūrėjos, kalba apie sudėtingus, prieštaringus, neišsakytus, nuslėptus jausmus, o kartu be galo šiltus ir kupinus užuojautos ryšius tarp artimiausių žmonių – motinos ir jos vaikų. Ar tikrai motinos geriausiai pažįsta savo vaikus? Kaip vaikams gyventi su savo tėvų praeities šešėliais? Kaip mylėti savo artimuosius, kad ta meilė jų nežeistų?
Premjera – 2024 m. rugsėjo 20, 21 d.

Premjera! Komedija „Trys mylimos“
2026-01-31 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
Sausio 31 d. 18 val. Šiaulių kultūros centre bus rodoma komedija „Trys mylimos“. Tai Jausmų drama (su žmonėms būdingomis silpnybėmis ir gudrybėmis) apie amžiną poreikį būti mylimam.
Aktorė Kristina Kazlauskaitė ir vėl imasi režisūros – lietuvių literatūros klasikos kūrinio Julijos Beniuševičiūtės-Žymantienės, geriau žinomos Žemaitės slapyvardžiu, komedijos „Trys mylimos“.
Spektaklio veiksmas vyksta lietuviškame kaime. Kaimo bernas Liudvikas savo vilionėmis vienu metu bando pavergti tris mylimas – vienoje kaimo troboje gyvenančias motiną ir dvi jos dukras. Tačiau tikslas jo piktas – ne meilė, o turtai. Jaunuolis stengiasi išvilioti motinos sutaupytus pinigus. Čia ir gimsta įvairių situacijų – melo, apgaulės, suvedžiojimų – komedija, kai kiekviena iš trijų moterų rimtai įsimyli Liudviką.
Ryškius charakterius spektaklyje įkūnys legendiniai teatro aktoriai: Motinos vaidmenį kuria aktorės Dalia Brenciūtė ir Violeta Podolskaitė. Jaunosios kartos aktoriai Balys Ivanauskas ir Artūras Dubaka dalinsis Liudviko vaidmeniu, o dukras pasikeisdamos vaidins Redita Dominaitytė ir Kristina Savickytė (Petronėlė) bei Aistė Lasytė ir Veronika Tarasevičiūtė (Domicelė). Ūkininką Kozerį – Vytautas Taukinaitis ir Gediminas Storpirštis.
„Trys mylimos“ yra vienas iš nacionalinės dramaturgijos kūrinių ir šiandien išliekantis aktualus. Trys moterys ir vienas vyras. Apgavystė ar nuoširdumas? Meilė ar išskaičiavimas? Amžini klausimai, į kuriuos Kristina Kazlauskaitė, pasitelkdama savo, režisierės, vizijas, aktorių talentus, šnekamąsias tarmes, perteikdama žmogaus savybių ir jausmų amplitudę, pabandys atsakyti jausmingai, dramatiškai, komiškai.
Kiekvienas norime mylėti ir būti mylimi. Liudvikas ir trys jo mylimos – puikus to pavyzdys.
Scenografas Vidas Ribokas
Kostiumų dailininkė Birutė Zorskienė
Šviesų režisierius Kasparas Bujanauskas
Garso režisierius Linas Kubekas
Spektaklyje skamba Povilo Kebliko aranžuotos harmonizuotos lietuvių liaudies dainos
Renginio trukmė: ~1 val. 45 min. (2 dalių spektaklis)
Organizatorius – VšĮ „Geros muzikos ekspertai“.

Spektaklis „Puaro“
2026-02-14 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Pagal Agatha Christie
Dviejų dalių detektyvas
Režisierius ir inscenizacijos autorius – Gildas Aleksa
Dailininkas – Martynas Arlauskas
Kompozitorius – Jokūbas Tulaba

Mažo miestelio ramybę sudrumsčia kraupi žmogžudystė. Savo namuose randamas nužudytas garbingas miestelio turtuolis. Kas galėjo įvykdyti šį nusikaltimą? Kokie žmogžudystės motyvai? Kam galėjo užkliūti visų mėgstamas miestelio džentelmenas? Pradėjus aiškintis žmogžudystės aplinkybes į paviršių pradeda kilti daugybė netikėtų dalykų ir detalių – slapti meilės ryšiai, šantažas, apkalbos, asmeninės paslaptys. Tokioje painiavoje nepasiklysti gali tik pats garsiausias literatūros pasaulio detektyvas – genialusis Erkiulis Puaro. Taigi, miestelyje netikėtai, bet kaip visada pačiu reikalingiausiu metu pasirodžius Puaro, pamažu ima ryškėti nusikaltimo vaizdas…
Kas gi tas paslaptingasis Puaro? Puaro yra vienas žymiausių detektyvų meistrės Agatos Christie sukurtų personažų, kuris pasirodo net 33-ojese novelėse, dvejose pjesėse ir daugiau nei 50-yje trumpų istorijų, publikuotų 1920-1975 metais. Tai mistinė figūra, daugiaprasmis herojus, kuris chaotiškame pasaulyje sugeba įvesti tvarką, demaskuoja ir nubaudžia kaltuosius. Puaro pasižymi antgamtinėmis savybėmis, keistais įpročiais ir skrupulingumu ir, svarbiausia, šiandien taip reikalingu optimizmu, nušviečiančiu net niūriausių spalvų kasdienybę.
Spektaklyje klaidi žmogžudystės narpliojimo istorija pasakojama miestelio gydytojo Džiugo Šepario akimis, o visus scenos įvykius akylai stebi daktaro motinos žvilgsnis. „Puaro“ švytuoja tarp tikrovės ir fikcijos, nuobodžiaujančių ir smurtaujančių žmonių vaizdavimo ir jų vaizduotės. Iš pažiūros niūri aplinka, kraupūs įvykiai spektaklyje priimami kaip fikcija, kurios pagalba galima kalbėti apie mūsų dabartinės visuomenės neveiklumą, uždarumą, nuobodulį. Tokia visuomenė tampa gera terpe smurtui – tiek fiziniam, tiek psichologiniam, tiek prieš save patį ar menamą priešą.
Pasak detektyvų tyrinėtojo, eseisto Ernesto Parulskio, „detektyvinė literatūra yra vienas sąžiningiausių antropologinių literatūros žanrų. Norint susukti gerą kriminalinį siužetą, kuris privalo būti fiktyvus, autorius priverstas išgalvojimą kompensuoti realybe. Tai duoda netikėtos naudos. Skaitydamas ypač mažesnių šalių detektyvus faktiškai gauni tiksliausią tos šalies pjūvį – tiek turistinį, tiek antropologinį, tiek socialinį, tiek ekonominį“.
Režisierius Gildas Aleksa Puaro mitologemą pritaiko prie lietuviškojo mentaliteto ir pasakoja istoriją apie nedidelio Lietuvos miestelio mažo žmogaus didelį nužmogėjimą. „Visos problemos išsprendžiamos, bet ar tokiu būdu nesukuriamos naujos?“ – klausia spektaklio kūrėjai.

Numatoma premjera: 2021 12 31

Spektaklis "#Bjaurusis ančiukas mokykloje #2121"
2026-02-15 14:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Monika Jašinskaitė

pagal H. K. Anderseno pasaką „Bjaurusis ančiukas“

Režisierius – Šarūnas Datenis
dailininkas – Antanas Dubra
kompozitorius – Vytautas Leistrumas
šviesų dailininkas – Julius Kuršys
vaizdo projekcijų autorius – Tomas Jokūbonis

Kas gali pasakyti, koks bus ateities pasaulis, kuriame gyvens vaikai, kokie įgūdžiai pravers jiems užaugus? Spektaklio kūrėjai Hanso Kristiano Anderseno pasaką apie Bjaurųjį ančiuką iš XIX amžiaus kaimo kiemo perkėlė į technologiškai pažengusią ateities mokyklą. Šis spektaklis galėtų padėti suaugusiems ir vaikams nuoširdžiai pasikalbėti apie internetines pramogas, santykius su klasės draugais bei jausmus, kurie užklumpa šiapus ekrano, kai suaugusiųjų nėra šalia.
Spektaklio veiksmas vyksta po šimto metų Dykumos šalies miesto požemyje esančioje mokykloje. Klasės vaikų galvas puošia emofiltrai – specialios veidus atkartojančios kaukės su elektroninėmis jungtimis. Jos padeda užtikrinti gerą atmosferą. Dėl to visi čia supermieli, supermalonūs, superšypsosi – atrodo lyg būtų tobula klasė. Kiekvieną kartą, kai kuris nors vaikas pasako kažką pozityvaus prie jo vardo švieslentėje daugėja patiktukų. Tai būsimų influencerių mokykla, kurioje karaliauja patiktukai, pozityvas ir laimė.
Superprofesionalioje mokykloje visi laikosi supertaisyklių. Pirma. Pamokų metu turite klausyti ir žiūrėti. Jeigu norite ką nors pasakyti, turite pakelti ranką. Antra. Turite palaikyti gerą nuotaiką, blogoms emocijoms čia ne vieta. Trečia. Jeigu praradote dėmesį, turite nusišypsoti ir klausytis toliau. Ketvirta. Jeigu pastebite, kad kažkur esate silpnas, turite išmokti šito vengti. Penkta. Turite priimti iššūkius plačiai šypsodamiesi. Šešta. Turite priimti kitus tokius, kokie jie iš tikrųjų yra – be galo laimingi. Septinta. Savo pozityvu turite užkrėsti kitus.
Bet klasės naujokui Salviui, atvykusiam iš tolimos Pievų šalies, šios taisyklės anaiptol neatrodo tobulos. Ar jam pavyks tuo įtikinti ir kitus?

Premjera 2021 06 08.

Spektaklis "Patina"
2026-02-20 18:30 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Režisierė – Eglė Švedkauskaitė
Kompozitorius – Vytautas Leistrumas
Scenografė – Ona Juciūtė
Vaizdo menininkė – Aneta Bublytė
Šviesų dailininkas – Julius Kuršis
Kostiumų dailininkė – Elvita Brazdylytė
* Patina – plona žalia, ruda arba mėlyna plėvelė ant varinių, žalvarinių, bronzinių dirbinių paviršiaus, atsirandanti nuo drėgmės arba specialaus apdorojimo oksidatoriais.
Ankstyvas pavasario rytas. Niaukiasi. Šeima ruošiasi sėsti prie pusryčių stalo, tačiau vienas sūnus vėluoja. Kaip jis gali sau tai leisti? Juk namuose privaloma laikytis tam tikrų taisyklių. Nevėluoti, nieko neslėpti, laiku kalbėti ir laiku nutilti. Šioms taisyklėms paklūsta šeima ir turi paklusti visi, įžengiantys pro namų duris.
Virginijos Rimkaitės pjesėje “Patina” veikia artimiausi žmonės, tačiau oficialus ir šaltas jų bendravimas išduoda, jog dramaturgė mums pasakoja apie krizėje atsidūrusius šeimos santykius. Pjesės centre Motina, kurianti atšiauraus pasaulio už namų sienų mitą ir tam priešingą saugių namų iliuziją. Tačiau saugumas čia lygus neribotai šeimos narių kontrolei. Vyresnysis sūnus Henrikas, turintis įgimtą širdies ydą, negali pasigirti puikiais socialiniais įgūdžiais, todėl stebime absurdiškai komiškas jo pastangas megzti santykius su moterimis, kurias Motina parenka kaip tinkamas tapti jo žmonomis ir slaugytojomis. Šalia lyg nepastebimai veikia jaunesnysis sūnus Albertas, kurio tyla neabejotinai kažką slepia. Vienos dienos įvykiai pjesėje veda link dramatiškų maišto prieš Motinos sistemą pasekmių.
Spektaklio režisierė Eglė Švedkauskaitė sako, jog ją intriguoja Motinos kuriamas pasaulis, kuriame kiti personažai palengva tampa įkaitais: “būdama negailestinga sau tiek pat, kiek ir kitiems, Motina saugo pačios sukurtą mitą apie šeimos gerovę ir vertybes. Visuomenei šeimos santykiai visuomet buvo aktuali tema – šeima kinta su kintančiu laikmečiu ir tai sukelia lūžius bei konfliktus tarp skirtingus įsitikinimus turinčių žmonių, tarp skirtingų kartų. Šiame spektaklyje kalbėsime apie išsikreipiančią realybę, kai šeimos vertybės virsta žiaurumo pateisinimu”.

Numatoma premjera 2023 m. spalio 6, 7 d.

MASKARADAS. Valstybinis Vilniaus mažasis teatras
2026-02-25 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Rimo Tumino „Maskaradas“ – vienas unikaliausių ir ilgaamžiškiausių Lietuvos teatro spektaklių, scenoje rodomas jau beveik trisdešimt metų su vis neblėstančia žiūrovų meile. Pasitelkęs savo sielai artimą romantizmo epochos genijaus Michailo Lermontovo kūrinį, režisieriui pavyko išreikšti šiandieną, fantasmagorijų persmelktą dabarties pasaulį.
Nors visi R. Tumino spektakliai žiūrovą nuteikia šventiškai, leidžia patirti kone vaikiškai tyrą šventimo džiaugsmą, visgi „Maskaradas“, ko gero, pranoksta juos visus: jame sau atras ir mąstantis, ir grožio ieškantis ar humoro išsiilgęs žiūrovas. Kūrinys įtraukia į meilės istoriją, kurios epicentru tampa pamesta apyrankė, čia įsitraukia įvairiausi personažai: lošėjai, damos, baronienė, kunigaikštis, tarnai ir tie, kurių tiksliai net neįvardysi, – žmonės, kurie mus supa kasdien, kurie yra tyros meilės tarpininkai ir jos kenkėjai.
Nuostabios estetikos spektaklyje, sklidiname svaigaus ir ilgesingo armėnų kompozitoriaus Aramo Chačaturiano valso garsų ir tuščioje juodoje scenos erdvėje lėtai krintančio sniego, nostalgiškai atsispindi kultūrinė praeinančio amžiaus patirtis, priverčianti prisiminti B. Brechto ir G. Strehlerio teatrą, brodvėjiškus šėliojimus ar F. Fellini’io filmus. Rimo Tumino „Maskarade“ ryškus ir individualus režisieriaus romantizmo pajautimas, susijęs ne vien su XIX amžiaus kultūra, bet ir su folkloro pasaulėjauta, commedia dell’arte žanru. Pastarojo žanro elementai užburiančiam reginiui neleidžia virsti vien sentimentalia melodrama, režisieriaus rankose ji pavirsta į ekscentrišką tragikomediją.
Ir visgi „Maskarado“ burtai kyla ne iš kaukių baliaus šėlsmo. Aktorių vaidyba, režisūra, scenografija perteikia vos akimirksnį trunkančią šventę ir nuolatinį jos ilgesį, nepaleidžiantį dar ilgai po spektaklio. Spektaklio atmosferą geriausiai apibūdina paties režisieriaus žodžiai: „Įsivaizduokite, jog esate lauke, šaltukas, ledas – kai kur nuvalyta, kai kur labai slidu. Ir tame lede atsispindi žvaigždės. Jūs vaidinate tokioje scenoje, esate tarp to miesto žmonių.“ Taip galvoja ir pagrindiniai spektaklio herojai, išeidami į sceną „Maskarade“.
Į Lietuvos teatro „aukso fondą“ įėjęs spektaklis yra apkeliavęs daugelį pasaulio šalių – nuo Švedijos iki Italijos, nuo Pietų Korėjos iki Meksikos – ir pelnęs ne vieną prestižinį apdovanojimą. Po „Maskarado“ gastrolių Didžiojoje Britanijoje 1999 m. dienraštis „The Guardian“ vilniečių trupę pavadino viena geriausių pasaulyje.

Autorius – Michail Lermontov
Režisierius – Rimas Tuminas
Scenografas – Adomas Jacovskis
Kostiumų dailininkas – Virginija Idzelytė
Kompozitorius – Faustas Latėnas

Aktoriai:
ARBENINAS – Arvydas Dapšys
NINA – Indrė Patkauskaitė
KUNIGAIKŠTIS – Vytautas Rumšas (jaun.)
BARONIENĖ – Agnė Šataitė
ŠPRICHAS – Tomas Stirna
KAZARINAS – Mindaugas Capas
TARNAS – Edmundas Mikulskis
NEPAŽĮSTAMASIS – Almantas Šinkūnas
BALIAUS ŠEIMININKĖ – Larisa Kalpokaitė
TARNAITĖ – Rasa Jakučionytė
MEŠKA – Tomas Rinkūnas
LOŠĖJAI – Jonas Braškys, Tomas Kliukas, Balys Latėnas, Tomas Rinkūnas, Almantas Šinkūnas
DAMOS – Vilija Ramanauskaitė, Jūratė Brogaitė, Rasa Jakučionytė, Neringa Būtytė, Larisa Kalpokaitė, Greta Bendžė (Šepliakovaitė)
NARAS – Šarūnas Januškevičius

Spektaklis ICARUS MACHINE
2026-02-28 18:00 (Europe/Helsinki)
„Icarus Machine“ – tai Dedalo ir Ikaro mito dekonstrukcija. Senajame pasakojime, aprašytame Ovidijaus „Metamorfozėse“, Dedalas – garsus graikų inžinierius ir skulptorius – meta iššūkį dievų tvarkai. Jis sukuria medinę karvę, kad karalienė Pasifajė galėtų susijungti su dieviškuoju jaučiu. Iš šios sąjungos gimsta Minotauras – anomalija, gėdos kūnas. Dedalas, vykdydamas karaliaus Minojo valią, pastato Labirintą – sudėtingą, be išeities struktūrą, kurioje bus paslėpta ši būtybė. Tačiau kartu su sūnumi Ikaru pats tampa šios konstrukcijos kaliniu – įkalintas ne tik fizinėje erdvėje, bet ir savo paties kaltėje. Norėdamas pabėgti, jis sukuria sparnus. Bet sūnus pakyla per aukštai, sparnai sudega, ir jis krinta į jūrą. Skrydis, kuris turėjo išvaduoti, tampa žlugimo priežastimi.
Šis spektaklis nepasakoja mito iš naujo. Jis griauna jo logiką. „Icarus Machine“ veikia kaip sielos labirintas, kuriame nuolat iš naujo kuriama ir suardoma mito architektūra. Dedalas čia nebėra tik išradėjas – jis yra Minotauras. Ne pastatyto Labirinto viduje, o savo paties kaltės, baimės ir nesėkmės struktūroje. Tai pasaulis, kuriame skrydis nėra laisvė – tai neišvengiama griūtis, įrašyta pačiame troškime pakilti. Čia paukščiai neegzistuoja – jų nėra. Bet jų buvimo likučiai yra visur.
„Icarus Machine“ – tai pati skrydžio mašina. Ji neturi pradžios ar pabaigos – tik ciklą: skrydis, degimas, griūtis, bandymas pakilti iš naujo. Kūnas vis iš naujo bando, bet niekada neišsivaduoja. Skristi čia reiškia visada kristi. Ikaro skrydis nėra laisvės proveržis – tai kruopščiai surinktas kūnas, matuotas pagal paukščio logiką. Jo kūną nuolat degina saulė, kuri visada per arti. Drabužiai iš naujo permirksta jūros vandeniu. Sparnas vis iš naujo siuvamas, tvirtinamas, matuojamas. Kūnas, kuris nepasiduoda. Nėra atpirkimo. Nėra pamokos. Nėra galutinės griūties. Tik nuolatinis procesas. Kūnas – laikina skrydžio platforma, kuri anksčiau ar vėliau perkaista. Tai pasaulis, kuriame žmogus vis iš naujo matuoja sparną ant savo nuodėmės. Tai pastovus, nesibaigiantis procesas: mėginimas pabėgti nuo to, kas jau yra įrašyta į pačią žmogaus egzistenciją. Čia skrydis nebėra pabėgimas – jis yra užprogramuota griūtis, įrašyta pačiame troškime pakilti. Tai tapsmas paukščiu be paukščio.

Premjera – 2025 spalio 18 d.

DĖMESIO. Spektaklio metu naudojamos blyksinčios šviesos, garsi muzika ir dūmai.

Interaktyvus judesio spektaklis 0-3 metų vaikams „Vandeninis nuotykis“
2026-03-01 10:00 - 11:30 (Europe/Moscow) | Šiaulių dramos teatro Mažoji salė
Interaktyvus judesio spektaklis 0-3 metų vaikams, skirtas ne daugiau nei 20-čiai mažylių.
Spektaklis bus rodomas 10.00 val. ir 11.30 val.

Idėjos autorė ir režisierė – Birutė Banevičiūtė
Kompozitorė – Rasa Dikčienė

„Vandeninis nuotykis“ – tai interaktyvus judesio spektaklis patiems mažiausiems teatro lankytojams, siūlantis neužmirštamą pirmąjį teatrinį patyrimą. Spektaklio kūrėjai kūdikius kartu su tėveliais kviečia pasinerti į mėlynai baltą nuotykį, sukurtą vandens savybių bei formų inspiruotos muzikos ir judesio.
Tai įvairiapusį vaikų patyrimą žadinantis spektaklis, kuriame vienodai svarbūs tiek patys mažieji žiūrovai, tiek aktoriai, kurie nevaidina įprastų personažų, o tik paskatina mažylius kartu ieškoti ir atrasti, paliesti ir pajausti, stebėti ir dalyvauti.
Spektaklio kūrėjai vaikų amžių atitinkančiomis išraiškos priemonėmis kuria subtilų teatrinį patyrimą, kurio malonumą patirs ne tik mažyliai, bet ir juos atlydėję suaugę. Šis spektaklis leis naujai pažvelgti į savo vaiką ypatingoje – teatro – erdvėje, kuri skatina atsiskleisti netikėtus vaiko charakterio bruožus. Stebint mažylius, nuoširdžiai įsitraukusius į spektaklio veiksmą, neįmanoma neužsikrėsti iš jų sklindančiu šviesiu atradimo džiaugsmu ir mėgavimosi buvimo čia ir dabar akimirka.
„Vandeninis nuotykis“ kviečia atrasti kitokį teatrą – pasaulį, kokį mato ir jaučia patys mažiausi vaikai. Kartu su jais leiskimės į naują patirtį!

Premjera – 2018 m. gegužės 5 d.
Vaikai spektaklyje dalyvauja kartu su jį lydinčiais asmenimis. Bilietai perkami vaikui ir suaugusiems.

Spektaklis „Skraidantis Travolta“
2026-03-07 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Dramaturgas – ARTŪRS DĪCIS
Režisierius – TOMS TREINIS
Scenografas – KRISTAPS KRAMIŅŠ
Kostiumų dizainerė – MARTA TREINE
Kompozitorius – JŪLIJS MELNGAILIS
Šviesų dailininkas – NIKS CIPRUSS

Pjesę iš latvių kalbos vertė – VIKTORIJA JONKUTĖ

Spektaklis „Skraidantis Travolta“ – pasiilgusiems sodrių aktorinių vaidmenų ir gerų istorijų. Tai įtraukiantis, švelnia ironija ir humoru persmelktas pasakojimas apie kiekvieno mūsų (ne)dedamas pastangas gyventi savo, o ne aplinkybių primestą gyvenimą.
Spektaklį pristato jauna teatro kūrėjų komanda iš kaimyninės Latvijos. Režisierius Toms Treinis spektakliui Šiauliuose neatsitiktinai pasirinko šiuolaikinio latvių autoriaus Artūro Dicio pjesę, kurios tema, kaip teigia režisierius, yra vienodai aktuali ir suprantama tiek Latvijos, tiek Lietuvos publikai.
Pjesė pasakoja apie atokaus kaimelio gyventojus, kurių kasdienybė skęsta asmeninėse peripetijose. Kasdieninės kalbos, sodrių dialogų ir humoro prisodrinta pjesė nukelia į mažą, visų užmirštą kaimelį, kurio gyventojai, nebandydami nieko keisti ar keistis patys, stumia viena į kitą panašias dienas. Pasakojimo centre – jaunas vaikinas vardu Travolta, kurį kaime dėl jo uždaro būdo ir keistų įpročių daugelis laiko tiesiog „trenktu“. Be kitų keistenybių, Travolta turi niekam nesuprantamą, pavojingą ir, rodos, visiškai beprasmį „hobį“ – netikėtai iššokti priešais pro kaimą lekiantį automobilį. Vieną dieną šis atrodytų iki absurdo kvailas užsiėmimas pritraukia žurnalistų dėmesį ir įvykiai pasisuka labai netikėta linkme…
Atrodo, kad Travolta, kaip ir visi kiti veikėjai, yra nuolankiai susitaikęs su savo likimu, tačiau iš tikrųjų savyje jis nešiojasi didžiulę šeimos paslaptį, kurią atskleidus, tampa akivaizdu, kad po šiurkštoku pjesės paviršiumi slepiasi sukrečianti meilės, kaltės ir jos atpirkimo tragedija. Travolta – tai tarsi Latvijos Forestas Gampas, kuris, net pačiomis nepalankiausiomis aplinkybėmis bando ieškoti išeities.
Spektaklyje pirmuoju smuiku griežia psichologiškai tiksli aktorių vaidyba, paženklinta švelniu ironijos prieskoniu. Kiekvienas pjesės veikėjas jaučiasi įspraustas į aplinkybes, kurios, jų manymu, neleidžia jiems ištrūkti, įgyvendinti savo svajonių. Dėl to kiekvienas jų jaučiasi savaip nelaimingas. Bet ar iš tiesų jie nuoširdžiai nori ir stengiasi keisti savo gyvenimą?
Pjesės autorius A. Dicis teigia, kad šia pjese jis norėjo priminti labai paprastą, bet deja, dažnai pamirštamą tiesą, kad gyvenimas nėra kažkas abstraktaus – „kiekvieną mielą sekundę jis vyksta mumyse ir mes patys esame tikrieji savo gyvenimo kūrėjai. Nėra tokios vietos kaip „niekur“, kur gyvenimas tarsi teka pro šalį, nepaliesdamas žmonių“.
Režisierius Toms Treinis: „Statydamas šį spektaklį, galvoju apie žmogiškojo neišsipildymo ir susitaikymo su likimu priežastis. Pro buitišką ir banalią kasdienybę, veikėjų tuštumos ir savinaikos perspektyvą bandau priartėti prie esminių tokį gyvenimą įtakojančių mąstymo klišių. Jas panaikinti gali ne tuščios kalbos ar iš kitų nugirsti „protingi“ žodžiai, savęs gailėjimasis ar kaltinimai, o konkretūs žingsniai, veiksmai, kuriuos būtina daryti siekiant pokyčių. Akistata su likimu daugeliui nėra maloni, bet tai pagrindinė sąlyga norint pradėti keistis“.
Premjera – 2023-03-26 d.
Apie kuriamą Ilonos vaidmenį pasakoja aktorė Nomeda Bėčiūtė.

Žaisminga komedija „Aukštakulniais per santuoką“
2026-03-08 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
Kas nutinka, kai meilė pavargsta, o skyrybos jau suplanuotos… bet kažkas netikėto pasibeldžia į duris?
Ji – aukštakulnių maniakė, jis – vyras, kuriam jau seniai trūksta ne tik gaminamos vakarienės, bet ir dėmesio. Vietoj vakarienės – nauji batai, vietoj pokalbių – sąskaitos, o vietoj artumo – nuotolis. Jie – pora, kuriai baigėsi žodžiai. Rutina, neišsipildę lūkesčiai, smulkūs ginčai, kurie tapo kasdienybe. Skyrybos suplanuotos, emocijos išsikvėpusios, planai padėti tašką – jau rytoj. Ir kai atrodo, kad viskas krypsta į skyrybas, gyvenime pasirodo… kaimynas su stulbinančia paslaptimi. Galbūt atsitiktinai, o gal… ne visai.
Spektaklyje susipina aštri komedija, paradoksai ir nenuspėjamos situacijos, kuriose atpažins save tiek ilgai kartu esančios poros, tiek ką tik įsimylėjusieji.
Komedija „Aukštakulniais per santuoką“ – tai žvilgsnis į mūsų santykius: juokingus, nenuspėjamus, skaudžius ir kartu nepakartojamai žmogiškus.
Juokitės, atpažinkite save ir galbūt… vėl įsimylėkite.
Režisierius: Tomas Dutkievičius (Tomasz Dutkiewicz)
Vaidina:
Šarlotė – Sandra Daukšaitė-Petrulėnė, Justina Nemanytė
Maksas – Tomas Rinkūnas, Paulius Valaskevičius
Daktaras Meilė – Eimutis Kvoščiauskas, Šarūnas Datenis
Renginio trukmė: ~1 val. 30 min.
Likus valandai iki renginio, 17–18 val., Šiaulių kultūros centre veiks kavinė, kurioje bus galima įsigyti gėrimų ir užkandžių.

Ramūno Rudoko komedija „Kiek vertas AŠ“
2026-03-09 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
2026 m. kovo 9 d. 18 val. Šiaulių kultūros centro Didžiojoje koncertų salėje vyks Ramūno Rudoko komedija „Kiek vertas AŠ“.
Pagaliau atėjo metas giliai pasijuokti iš savęs, savo profesijos, buities, santykių, gyvenimo.
Pasaulyje gyvena vien tik nuostabūs žmonės: verslininkai, politikai, inspektoriai, teisininkai, buhalteriai … Ir, aišku, konsultantai. Bet… ar visi jie mėgaujasi nuostabiu gyvenimu, myli pasaulį, myli savo profesijas taip, kaip visą gyvenimą dievina ir maudosi savo profesijoje aktorius? Tik vienas klausimas – kiek vertas aš, kiek vertas aktorius? Ar už mano darbą scenoje arba kine bus sumokėta bulviniais blynais? O gal man bus atseikėta tiek, kiek negaila? Apie visa tai ir sužinosite naujausioje komedijoje „Kiek vertas Aš?“ Per pusantros valandos aktorius persikūnija į daugelį personažų ir atskleidžia dar niekur neskelbtas ir negirdėtas savo gyvenimo istorijas.
Tai užtikrinta geros nuotaikos ir humoro dozė. Ateik ir viską pamatysi pats. Ir netgi sužinosi…
Renginio trukmė: ~1 val. 30 min.
Likus valandai iki renginio, 17–18 val., Šiaulių kultūros centre veiks kavinė, kurioje bus galima įsigyti gėrimų ir užkandžių.

Komedija „Intrigantės“
2026-03-10 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
„Kitoks teatras“ pristato intriguojančią komediją „Intrigantės” su visiems puikiai pažįstamomis teatro, kino, TV žvaigždėmis – Rimante Valiukaite / Ilona Kvietkutė, Oneida Kunsunga, Edita Užaitė / Aušra Štukytė ir Mariumi Repšiu / Ainiumi Storpirščiu. Tai ypatinga komedija, kurioje pasakojama apie tris aktores, kurios visą gyvenimą dalijasi viena grimerine ir vaidina vienoje scenoje. Jos visada viena kitą palaiko, šventes švenčia kartu, ištikus bėdai, taip pat kartu, o aplinkiniai paslapčiomis jas vadina trimis muškietininkėmis.
Nuo studijų laikų jos paslapčiomis svajoja sukurti grupę ir nustebinti savo neeiliniu talentu visą Lietuvą, bet vis neatranda tinkamo momento pradėti tai įgyvendinti. Tačiau šiandien ypatinga diena! Pasigirsta telefono skambutis, kuris praneša, kad tarp „trijų muškietininkių” yra ta, kuri šiais metais taps GERIAUSIA KINO AKTORE. Deja, tik viena!
Intrigos, pavydas, tikros ašaros, dar nuoširdesnis juokas ir scenoje skambanti gyvai atliekama muzika. Ar ši ypatinga diena nesugriaus aktorių draugystės? Atsakymai komedijoje „Intrigantės”.
Režisierius ir pjesės autorius – Ramūnas Cicėnas.
Scenografija ir kostiumai – Vita Eidimtaitė.
Renginio trukmė: ~1 val. 40 min.

Spektaklis „Migla“
2026-03-13 18:30 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Dviejų veiksmų drama
Trukmė: 2 val. 30 min. su pertrauka
Dramaturgas ir režisierius – Aleksandr Špilevoj
Scenografijos dailininkė – Bartė Liagaitė
Kostiumų dailininkė – Marija Petraitytė
Video menininkas – Dinas Marcinkevičius
Šviesų dailininkas – Vilius Vilutis
Kompozitorius – Paulius Trijonis
Vaidina:
Ema – Aistė Šeštokaitė
Adamas – Arnoldas Jalianiauskas
Katrina – Monika Šaltytė
Maja – Nijolė Mirončikaitė
Hadas – Sigitas Jakubauskas
Jis – Aidas Matutis
Ji – Gintarė Ramoškaitė–Jokubauskė
Ar įmanoma grįžti atgal į savo praeitį? Ar įmanoma apsisaugoti nuo praeities pasivijimo ir įsiveržimo į tavo kruopščiai kurtą idealią dabartį? Ar įmanoma praeičiai ir dabarčiai susidurti ir nesunaikinti vienai kitos? Bandymai ieškoti atsakymų į šiuos klausimus įkvėpė spektaklių „Bagadelnia“ ir „Pakeliui“ kūrėją A. Špilevojų pasinerti į „Miglą“, kurioje matyti pasaulį yra kur kas sunkiau, nei jį pajausti.
„Migla“ kviečia žiūrovus patyrinėti, kaip skirtingai gali būti suvokiami tie patys žmonės, jų žodžiai ir poelgiai. Spektaklis atskleidžia jaunos moters vardu Ema istoriją. Patyrusi gyvenimo smūgį ir didelį nusivylimą, Ema grįžta aplankyti savo vaikystės namų, kuriuose ji prisimena save laimingą ir tikinčią rytojumi. Bet čia jau kurį laiką gyvena jai nepažįstama šeima, kuri Emos, žinoma, visai nelaukia. Ema maloniai susipažįsta su jais ir atsiduria savo vaikystės kambaryje. Pagaliau nurimusi ir pasijutusi gerai, ji jau nebegali iš čia išeiti. Bet kaip pasilikti šiame saugiame praeities ir vaikystės pasaulyje amžiams? O kaip elgtis šeimai, kuri neturi jokio noro savo jaukiuose namuose apgyvendinti šią keistą, nenuspėjamą viešnią, įnešusią į jų pasaulį sąmyšį, šaltį ir vis augantį pavojaus jausmą?
A. Špilevoj: Mes nužudėme Dievą!, – daugiau kaip prieš šimtą metų paskelbė vokiečių filosofas F. Nietzsche. Tik panašu, kad mes iki pat šios dienos taip ir nesupratome, kaip mums toliau gyventi be Jo. Mes sąžiningai bandėme kurti visuotinas ideologijas, bet lageriai ir trėmimai privertė jomis pasibaisėti; bandėme ieškoti prasmės mokslo pažangoje, bet ją pelenais pavertė siaubingas atominės bombos sprogimas; bandėme užsukti smagią pirkimo ir vartojimo karuselę, bet atsipeikėjome pamatę, kad baigiame paskandinti plastiko sąvartyne savo planetą. Bet palaukit!, – pasakys kas nors, matantis žmonijos istoriją visai kitomis spalvomis. Gal viskas yra visai ne taip, kaip jūs bandote pavaizduoti? Gal visa tai tėra paskutinės Tikėjimo konvulsijos? Gal netrukus sukursime saugų, aiškų, racionalų pasaulį, kuriame nebeliks vietos tamsai, nevilčiai, nelygybei, neteisybei ir netgi mirčiai? Gal tikrai yra daugiau nei vienas, du, trys ar milijonas požiūrio taškų į tai, kaip atrodo mūsų pasaulis ir kaip jame atrodome mes?

Spektaklis jaunimui MAN ŠIANDIEN – HAMLETAS
2026-03-14 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Vienos dalies spektaklis žmonėms nuo 14 metų ne tik V. Šekspyro „Hamleto“ motyvais
Režisierė – Ieva Stundžytė
Scenografijos ir kostiumų dailininkės – Justina Ignatavičienė ir Greta Milevičiūtė
Kompozitorius – Paulius Kilbauskas
Choreografė – Eglė Kančauskaitė
Šviesų dailininkas – Darius Malinauskas
„Tai aš labai trumpai. Man šiandien blogiausia diena mano gyvenime. Man šiandien – tuštuma. Man šiandien – ne aš… Man šiandien – Hamletas. Ir aš, beje, aš..esu“.
Būti ar nebūti? O jeigu būti – tai kaip? Spektaklis kelia tuos pačius hamletiškus klausimus, tačiau žvelgia į garsiąją V. Šekspyro pjesę jauno žmogaus akimis. Kaip būti, jei esi sutrikęs, išduotas, jei praradai pasitikėjimą brangiausiais žmonėmis?
Daugiau nei 400 metų viso pasaulio scenose statomas „Hamletas“ seniai nebėra tik literatūros ir teatro kanonas. Hamletas – tai ir tam tikras pasaulio suvokimo būdas, nuotaika, dvasinė būsena, pažįstama daugeliui iš mūsų. Šiame spektaklyje Hamletas yra paauglys – maištaujantis, nesitaikstantis, abejojantis savimi ir kitais, nesuprastas, nusivylęs, bet giliai širdyje trokštantis taikos su savimi ir pasauliu. Ar mūsų „sugverusioje gadynėje“ dar įmanomas dialogas, susikalbėjimas tarp skirtingų kartų, pagarba kitokioms vertybėms?
Spektaklyje lengvai atseksite pagrindines pjesės „Hamletas“ siužeto linijas, temas, personažus, tačiau originalus V. Šekspyro tekstas čia tarsi nepastebimai persipina su šiuolaikinės kalbos inkliuzais ir elgesio modeliais. Režisierė Ieva Stundžytė laisvai interpretuoja, perdėlioja, papildo pjesę šių dienų kontekstais ir išraiškos priemonėmis – spektaklyje labai svarbi muzika, judesys, choreografija. Kūrėjai drąsiai imasi užduoties suprantamai perteikti pjesėje keliamus sudėtingus egzistencinius klausimus ir kartu nebanaliai atskleisti tai, kas šiandien aktualu jaunam žmogui neišsemiamose „Hamleto“ potekstėse.
Kaip būti, jei man šiandien – Hamletas? Spektaklis nepalieka savo abejojančio herojaus vienišo neišsprendžiamų dilemų labirinte ir teikia vilties, kad kartu ieškoti atsakymų yra ne mažiau svarbu, nei juos rasti.
Premjera 2022-03-03

Teatro komedija „Neelinis pirmadienis“
2026-03-14 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
„Aktorių teatras“ kviečia į jaukią, intriguojančią ir nepamirštamą naujausią komediją „Neeilinis pirmadienis“.
Šis spektaklis atskleis, kaip paprastas pirmadienis gali virsti diena, kurią prisiminsite dar ilgai!
Ramų pirmadienio rytą kavinės savininkės – seserys Angelė ir Laima – sulaukia paslaptingo kliento vizito. Darbuotojams netrukus kyla įtarimas, kad tai mokesčių inspektorius. Ar tai tiesa? Bet kuriuo atveju, įprasta darbo diena virsta netikėčiausių įvykių grandine ir rami dienos rutina sugriūva akimirksniu.
Dar daugiau sumaišties įneša charizmatiškas darbuotojas – emigrantas iš Balkanų, kurio lietuvių kalba skamba taip pat juokingai, kaip ir jo sumanymai. Kiekvienas veikėjas ima siūlyti savo „genialų planą“, kaip išsisukti nuo galimo patikrinimo.
Ir kai atrodo, jog situacija pasiekė aklavietę, istorija staiga pasisuka netikėta detektyvine kryptimi.
„Neeilinis pirmadienis“ – linksma, šmaikšti ir intriguojanti komedija, kuri ne tik prajuokins, bet ir nustebins netikėtais siužeto vingiais.
Jeigu ieškote vakaro, kupino geros nuotaikos ir netikėtumų, bei norite patirti, kad net pirmadienis gali būti ypatingas – šis spektaklis skirtas būtent Jums!
Režisierius – Ričardas Vitkaitis
Pjesės autorius – Ramūnas Šimukauskas
Scenografija ir kostiumai – Eglė Krasnovė
Vaidina: Aušra Štukytė, Neringa Varnelytė arba Vitalija Mockevičiūtė, Andrius Bialobžeskis arba Ramūnas Šimukauskas, Julius Žalakevičius
N-16.
Renginio trukmė: ~1 val. 30 min.

Spektaklis „Vienuolio išpažintis“
2026-03-15 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
„Vienuolio išpažintis“ – tai spektaklis, kviečiantis žiūrovą į nepaprastą vidinę kelionę per žmogaus trapumą, vienatvę ir dvasinį atsinaujinimą. Spektaklis remiasi Sigito Benedikto Jurčio (brolio Benedikto) išpažintimi, kurioje atsiskleidžia paprastumo, nuolankumo ir meilės kasdienybė.
Spektaklio struktūra – tai kelionė per XV stočių sustojimus: nuo tylos, miesto gyvenimo įspūdžių ir nuogumo iki pasakų sodų, ugdymo, vienatvės, sugrįžimo, brandos ir šviesos stotys. Kiekviena stotis veikia tarsi meditacija, kviečianti sustoti, įsiklausyti ir patirti žmogaus vidinį pasaulį be kaukių, be vaidmenų, tik su tikruoju „aš“.
Tai pasakojimas apie drąsą būti savimi, gebėjimą mylėti ir priimti kitą, apie trapumą, kuris tampa jėga, ir apie vienatvę, kuri virsta vieta kitam. Spektaklis, remdamasis Matsuo Bashō haiku tradicija, įveda žiūrovą į tylos, gamtos ir gyvenimo ritmus, kur kiekviena scena – tai šviesos, šilumos ir atjautos kupina meditacija.
„Vienuolio išpažintis“ – ne vien istorija, ne vien malda. Tai kvietimas stabtelėti, pažvelgti į savo gyvenimą, išgirsti tylą ir širdimi pajusti, kad kiekviena žaizda, kiekviena klaida ir kiekviena išgyventa akimirka gali tapti šviesa.
Scenoje susitinka įvairių menų raiška: aktoriai, muzikantai ir baleto artistai, kurie kartu kuria vizualinę ir vidinę kelionę.
Spektaklyje veikia Sigitas Benediktas Jurčys, Klaipėdos dramos teatro aktorius Edvardas Brazys, Klaipėdos valstybinio muzikinio teatro solistė Beata Ignatavičiūtė, baleto artistai Mykhailo Mordasov, Iryna Suslo, Roman Semenenko, Oleksandra Borodina, grimo dailininkė Rima Balsienė.
Kūrinio muziką sukūrė ir gyvai scenoje atlieka jaunosios kartos perspektyvus kompozitorius klaipėdietis Jonas Raudonius, o režisūrinę viziją įgyvendino Tomas Jašinskas ir Taurūnas Baužas.
Scenografija ir kostiumai – Artūras Šimonis

Spektaklis „Nebylys“
2026-03-20 18:30 (Europe/Moscow) | Šiaulių dramos teatras
Režisierius-statytojas, inscenizacijos autorius – Jonas Vaitkus
Režisierius – Tomas Jašinskas
Scenografas – Gintaras Makarevičius
Kostiumų dailininkė – Sandra Straukaitė
Kompozitorius – Algirdas Martinaitis
Scenos judesys – Lina Šimkienė

Juozas Tumas-Vaižgantas (1869–1933) – dvasininkas, prozininkas, publicistas, literatūros istorikas, kritikas. Lietuvių literatūros klasiko kūriniai įrašyti į privalomą mokyklų programą, siužetai ne kartą realizuoti scenoje ir ekrane, filosofai ir literatai juose nesiliauja ieškoję lietuviško mentaliteto gelmių.

Apysaka „Nebylys“ (1930) paties autoriaus vadinta romanu, rašyta gyvenimo pabaigoje, priskiriama prie „tamsiųjų“ Vaižganto kūrinių. Net meilė ir motinai, ir moteriai eina su satanizmu, kol archajiško kaimo idilė per „velykinę nuodėmę“ sudraskoma velniškų aistrų. Istorija – labai gyvenimiška, tačiau sprendžiamos problemos (meilės, nuodėmės, pasirinkimo ir būties) tolygios didžiosios literatūros šedevrams. Tad ir spektaklyje nereikėtų tikėtis banalaus meilės trikampio, kūrybinės grupės sprendimai žiūrovui tikrai nežada kaimietiško buitiškumo. Pats maestro Jonas Vaitkus spektaklį vadina dviejų dalių impresija pagal Juozą Tumą-Vaižgantą.

Jonas Vaitkus – teatro ir kino režisierius, teatro pedagogas, Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos bei triskart „Auksinio scenos kryžiaus“ laureatas. Vienas žymiausių lietuvių režisierių Jonas Vaitkus debiutavo Šiaulių valstybiniame dramos teatre su Zorairo Chalapiano „Lopšine“ (1974), o lygiai po keturių dešimtmečių į Šiaulius grįžo su Juozo Tumo-Vaižganto „Nebyliu“.

Režisierius Jonas Vaitkus Šiaulių dramos teatro scenoje pakelia uždangą „patinų tragedijos, kuri Puzionis visai netikėtai sujaudino ir jų vardą plačiai išgarsino“ (Juozas Tumas-Vaižgantas).
2014 m. sausio 25 d., vasario 01 d.

APDOVANOJIMAI

2013 m. nominuotas scenografas Gintaras Makarevičius Kultūros ministerijos premijai ir atminimo ženklui „Auksinis scenos kryžius″ (scenografijos ir kostiumų nominacija) už scenografiją spektakliams „Biografija: vaidinimas“ (Nacionalinis Kauno dramos teatras) ir „Nebylys“ (Valstybinis Šiaulių dramos teatras).
2013 m. nominuotas spektaklis „Nebylys” (režisierius-statytojas Jonas Vaitkus, režisierius Tomas Jašinskas) Kultūros ministerijos premijai ir atminimo ženklui „Auksinis scenos kryžius″ (Nacionalinės dramaturgijos (lietuvių autoriaus kūrinio pastatymas) nominacija)
2014 m. V-ajame Dalios Tamulevičiūtės profesionalių teatrų festivalyje (Varėna) Valstybinio Šiaulių dramos teatro Jono Vaitkaus režisuotas spektaklis „Nebylys“ pagal Juozą Tumą-Vaižgantą laimėjo net keturis prizus:
– Režisierės Dalios Tamulevičiūtės giminių prizas.
– Už įtaigiausią personažą be žodžių apdovanotas Šiaulių dramos teatro bendradarbis Karolis Mileška už Velnio vaidmenį spektaklyje „Nebylys“.
– Už geriausią scenografiją prizas taip pat skirtas „Nebylio“ dailininkui Gintarui Makarevičiui.
– Žiūrovų spektaklio prizas atiteko irgi Valstybinio Šiaulių dramos teatro spektakliui „Nebylys“.

2014 m. Šiaulių miesto savivaldybės geriausios 2013 metų aktorės vardas ir premija Danguolei Petraitytei už Dėdienės vaidmenį spektaklyje „Nebylys“ pagal to paties pavadinimo J. Tumo-Vaižganto kūrinį (rež. J. Vaitkus).
2014 m. įteikta Gintaro Radavičiaus įmonės „Gintra” premija aktorei Virginijai Jakštaitei už Kazio motinos vaidmenį spektaklyje „Nebylys” pagal to paties pavadinimo J. Tumo-Vaižganto kūrinį (rež. J. Vaitkus).
2014 m. įteikta moterų klubo „Šiaulietė“ premija aktoriui Vladui Baranauskui už 2013 metų Pasakotojo ir Kunigo vaidmenis spektaklyje „Nebylys“ pagal to paties pavadinimo J. Tumo-Vaižganto kūrinį (rež. J. Vaitkus).
2014 m. 36–ojo festivalio „Lietuvos teatrų pavasaris” (Kaunas) geriausias festivalio spektaklis „Nebylys“, rež. Jonas Vaitkus (publikos laureatas)
2014 m. 36–ajame festivalyje „Lietuvos teatrų pavasaris” (Kaunas) už spektaklio scenografiją apdovanotas (publikos laureatas) spektaklio „Nebylys“ dailininkas Gintaras Makarevičius.
2015 m. dailininko, skulptoriaus, grafiko Martyno Gaubo dovana už kūrybinį sugrįžimą į Valstybinio Šiaulių dramos teatro sceną (nors ir po keturių dešimtmečių, bet laukti vertėjo!) režisieriui Jonui Vaitkui (spektaklis „Nebylys”).
2015 m. 31-ojo profesionalių teatrų festivalyje „Vaidiname žemdirbiams” (Rokiškis) specialus festivalio žiuri prizas (500 eurų) – Šiaulių dramos teatrui už spektaklį „Nebylys“ pagal Juozą Tumą-Vaižgantą (režisierius statytojas, inscenizacijos autorius – J. Vaitkus, režisierius – Tomas Jašinskas).

NOMINACIJOS

2015 m. spektaklio „Nebylys” pagal to paties pavadinimo J. Tumo-Vaižganto kūrinį „Auksinių scenos kryžių 2014” nominacijos:
– Režisierius – Jonas Vaitkus kartu su Tomu Jašinsku.
– Scenografija ir kostiumai – scenografas Gintaras Makarevičius.
– Aktorė (nepagrindinis vaidmuo) – Danguolė Petraitytė už Dėdienės vaidmenį.
– Nacionalinė dramaturgija/lietuvių autoriaus kūrinio pastatymas – spektaklis „Nebylys“ pagal Juozą Tumą-Vaižgantą.
2014 m. V-ajame Dalios Tamulevičiūtės profesionalių teatrų festivalyje (Varėna) dar penkiose nominacijose Valstybinio Šiaulių dramos teatro Jono Vaitkaus režisuotas spektaklis „Nebylys“ pagal Juozą Tumą-Vaižgantą pateko į nominantų trejetuką:
– kaip pretendentas į Geriausią spektaklį.
– režisierius-statytojas ir inscenizacijos autorius Jonas Vaitkus kaip pretendentas į Geriausią spektaklio režisierių.
– Už geriausią spektaklio muziką buvo nominuotas kompozitorius Algirdas Martinaitis.
– Valstybinio Šiaulių dramos teatro aktorius Aidas Matutis už Jono vaidmenį „Nebylyje“ buvo nominuotas Geriausio jaunojo aktoriaus kategorijoje.
– Juozas Bindokas buvo nominuotas kaip Geriausias antraplanis aktorius.

Spektaklis „Pabandom dar kartą“ (Skerdynių Dievas)
2026-03-21 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Režisierius – Arvydas Lebeliūnas
Dailininkas-scenografas – Artūras Šimonis
Kostiumų dailininkė – Julija
Spektaklyje naudojama Jono Sakalausko muzika
Iš prancūzų kalbos vertė Akvilė Melkūnaitė
VAIDINA:
Mišelis Ujė – Sigitas Jakubauskas
Veronika Ujė – Inga Norkutė, Danguolė Petraitytė
Anetė Rej – Monika Šaltytė
Alenas Rejis – Aurimas Žvinys, Dalius Jančiauskas
Garsios prancūzų dramaturgės Yasmina Reza pjesė „Skerdynių dievas“- pasaulinis hitas, atnešęs autorei daugybę prestižinių apdovanojimų. 2006 m. parašyta pjesė žaibišku greičiu išpopuliarėjo šiapus ir anapus Atlanto, o neseniai sulaukė inscenizacijos kino ekranuose (režisierius – R.Polianskis).
“Skerdynių dievas” – šmaikšti, subtilaus humoro prisodrinta komedija, vaizduojanti gana buitišką ir daugeliui mūsų lengvai atpažįstamą situaciją. Vieną popietę susitinka dvi inteligentiškos poros aptarti tarp jų vaikų kilusias muštynes, kurių metu vienam berniukui buvo išmuštas dantis. Pradžioje mandagus ir civilizuotas bendravimas pamažu įgauna vis aštresnį toną. Įpusėjus susitikimui, kava pakeičiama romu ir tuomet iškyla po išoriniu porų blizgesiu ir padorumu slepiama neapykanta ir net agresija. Autorė situaciją perteikia neslėpdama lengvos ironijos, tačiau nemoralizuodama. Nors iš pirmo žvilgsnio komedijos turinys atrodo gana paprastas ir net banalokas, tačiau iš tikrųjų jame slypi daugybė gilesnių klodų. Subtilus ir neprilygstamas Y. Reza humoras patenkina net išrankiausią publikos skonį. Jos kūryba dažnai apibūdinama kaip tragedijos ir komedijos sintezė, taip siekiant apibrėžti visiškai naują, šiuolaikinės visuomenės iššūkius atspindintį žanrą.
Taupūs dialogai ir juose atsiverianti potekstė palieka daug vietos aktorių improvizacijai. Tad šiame spektaklyje pirmu smuiku griežia aktorinė meistrystė ir įtaigumas.
Spektaklio trukmė – 2 val.

Komedija „Urvinis žmogus“
2026-03-28 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių kultūros centro Didžioji koncertų salė (Aušros al. 31)
Komedija „Urvinis žmogus” pirmą kartą pastatyta Brodvėjuje 1996 metais tapo ilgiausiai scenoje išbuvusiu monospektakliu per visą Brodvėjaus istoriją. Nuo to laiko, milžiniško populiarumo susilaukęs kūrinys išplito visame pasaulyje ir buvo pristatytas daugiau nei 30-yje šalių. Lietuvoje spektaklis pirmą kartą parodytas 2005 metais. Skirtinguose mūsų šalies miestuose buvo parodyta virš 1000 kartų! Pagrindinį ir vienintelį personažą įkūnijo aktoriai Dainius Kazlauskas, Kostas Smoriginas, Darius Meškauskas, Vaidotas Martinaitis ir Giedrius Savickas.
Visiškai naujame spektaklio pastatyme „Urvinio žmogaus” vaidmenį atliks aktorius Paulius Valaskevičius, žiūrovams puikiai pažįstamas iš vaidmenų „Domino“ teatro spektakliuose „Vyrai pagal skelbimą“, „Kažkas čia ne taip“, televizijos projektuose „Dviračio žinios“, „Moterys meluoja geriau“, „Rimti reikalai“, „Monikai reikia meilės“, „Visi vyrai kiaulės“. Spektaklį režisuoja Dainius Kazlauskas, sukūręs žiūrovų pamiltas ir populiarias komedijas „Vyrai pagal skelbimą“, „Pianistai“, „Boeing Boeing“, „Psichai“ ar „Tobuli melagiai“.
Komedija „Urvinis žmogus” nagrinėja veikiausiai niekada iš mados neišeisiančią temą – vyrų ir moterų santykius bei jų dinamiką. Spektaklyje atsiskleidžia šmaikštūs lyčių skirtumai gyvenimiškose situacijose, kuriose save atpažins tiek vyrai, tiek moterys. Ar kada susimąstėte, kodėl vyrai negali atlikti kelių užduočių vienu metu, o moterys taip širsta dėl ir vėl aptaškyto vonios veidrodžio? Dvidešimtmetį Lietuvos scenoje pasitinkančioje komedijoje „Urvinis žmogus” nagrinėsime neišsemiamą temą – vyrus, moteris ir jų santykius. Bandysime suprasti lyčių skirtumus, panašumus ir juoksimės iš gyvenimiškų situacijų, kuriose atpažinsim save. Sužinosime, kad, nors pasaulis keičiasi, mes vis dar sprendžiame tuos pačius klausimus nuo „urvinio žmogaus” laikų.
„Spektaklio temos – laikui nepavaldžios, bent jau tol, kol egzistuoja vyras ir moteris, jų santykiai ir lyčių skirtumai. Kiekvienas „Urvinio žmogaus” pastatymas remiasi šių dienų aktualijomis, todėl spektaklis nuolat evoliucionuoja. Jei matėte spektaklį prieš penkerius ar dešimt metų, dabar išvysite visiškai kitokias situacijas”, – įsitikinęs režisierius Dainius Kazlauskas.
Spektaklis kuriamas bendradarbiaujant su Theater Mogul.
Renginio trukmė: ~1 val. 30 min.

PRAeis. Monospektaklis ir pokalbis su aktoriais
2026-03-28 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Tarptautinės teatro dienos proga Valstybinio Šiaulių dramos teatras kviečia į Justo Tertelio monospektaklį „PRAeis“, po kurio vyks pokalbis su spektaklio autoriumi ir VŠDT aktoriais.
Spektaklis yra renginių ciklo TEATRO KLUBAS dalis.
„PRAeis“ – tai monospektaklis visiems, mylintiems teatrą ir norintiems pažvelgti į jo užkulisius. Jeigu jums visada buvo smalsu, kaip aktoriai išmoksta tiek daug teksto, kaip aktoriai ne tik „įeina“, bet ir „išeina“ iš vaidmens, koks jausmas yra vaidinti „gerą“ spektaklį, – aktorius ir režisierius Justas Tertelis į šiuos klausimus atsakys atvirai ir su humoru. Spektaklis lengvai ir įtraukiančiai atskleidžia šiandieninio teatro kasdienybę, kviesdamas ne tik šypsotis, bet ir mąstyti.
Šis monospektaklis tęsia aktoriaus, dramaturgo ir režisieriaus Justo Tertelio pirmosios pjesės „PRA – vienaveiksmė monopjesė pradedančiam aktoriui” temą, tačiau šįkart į teatro ir visuomenės santykius žvelgiama nebe pradedančio, o patyrusio – vidutinio amžiaus – teatro kūrėjo akimis. Per gyvą dialogą su publika kvestionuojamos nusistovėjusios normos apie teatrą ir kultūrą, tyrinėjami kūrybos pasaulio paradoksai, o žiūrovai kviečiami savęs paklausti: kodėl mes šiandien vis dar einame į teatrą? Kokio teatro ir kultūros mums reikia?
Po spektaklio vyksiantis susitikimas su aktoriais pratęs šias temas – kartu su kūrėjais bus ieškoma atsakymų į klausimus apie teatro prasmę, aktoriaus profesiją ir šiuolaikinio teatro iššūkius.
TEATRO KLUBAS – VŠDT organizuojamas renginių ciklas, kviečiantis įvairiais rakursais tyrinėti šiuolaikinio teatro, kultūros ir visuomenės aktualijas. Kas mėnesį žiūrovams siūlomi spektakliai, pokalbiai, diskusijos ir viešos paskaitos, jungiančios meninę patirtį ir gyvą dialogą. Ciklas skirtas visiems smalsiems, atviriems žiūrovams, norintiems geriau pažinti dabarties teatro ir kultūros procesus bei aktyviai juose dalyvauti.
Spektaklis tinka ir jaunesniems teatro mylėtojams, bet sukurtas žiūrovams nuo 33 m.

Režisierius, dramaturgas ir aktorius – Justas Tertelis
Kompozitorius – Nikolajus Polujanovas
Šviesų dailininkas – Darius Malinauskas
Scenografė ir kostiumų dailininkė – Laura Luišaitytė
Video – J. Tertelis

Komedija „Tik nesakyk žmonai“
2026-03-31 19:00 (Europe/Helsinki) | Koncertų salė „Saulė”
Intriguojanti naujiena teatro megėjams! Merūnas Vitulskis ir Marius Repšys kraustosi į „garažiuką“– nauja komedija „Tik nesakyk žmonai“ jau netrukus pradės savo kelionę po Lietuvą.
Darelis ir Marčius susitinka Darelio garaže – tai jų pabėgimo vieta nuo šeimos ir kasdienybės. Palaikomi alaus ir tylos, vyrai pradeda simbolinę „techninę apžiūrą“: aptaria darbus, savo draugystę ir hobius. Marčius tradiciškai atsiveria apie problemas savo ir ilgametės draugės santykiuose. Darelis taip pat išgyvena emocinį atsiribojimą nuo šeimos, ką dar labiau paaštrina netikėta naujiena apie persikraustymą į Gdanską. Kol dar nevėlu, abu nusprendžia įgyvendinti ilgai brandintą svajonę – plaustu perplaukti Lietuvos upes. Ar jiems pavyks rasti balansą tarp šeimos, draugystės ir vyriškų svajonių žiūrovai teatro salese sužinos jau netrukus. Tai šilta, komiška, ir kartu melancholiška istorija apie vyrų draugystę, vidutinio amžiaus krizę ir laisvės troškimą.
„Garažiukas nuo senų senų laikų dažnam lietuviui buvo buities, priverstinių pareigų namuose užuovėja, lyg laisvės ir nepriklausomybės oazė, todėl mes, vyrai, tik ten tampame tikri, atviri iki pat kaulų smegenų, be jokių kaukių. Garažuose vyksta stebuklingi dalykai, dėl kurių vienas vyras kito niekada neteisia ir niekas ant nieko dėl nieko nepyksta. Rojus“, – pasakojo M. Repšys.
Režisierius Mantas Vaitiekūnas
Prodiusuoja Vabalo filmai
Šviesų dizainas Andrius Stasiulis
Scenografija Oles Makukhin

Durys atidaromos: 18.00 val.
Renginio trukmė: 1 val. 30 min.
Pertraukos: nėra
Vaikai įleidžiami nemokamai: ne
Amžiaus cenzas: N16
Nuolaidos: nėra

BADO MEISTRAS. Eimunto Nekrošiaus spektaklis
2026-04-08 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
„Bado meistras“– vienas paskutiniųjų, Franz‘o Kafkos apsakymų, apibendrinantis visą jo kūrybą, etines ir estetines nuostatas, požiūrį į gyvenimą. Tai pasakojimas apie Menininką, gebantį badauti neįtikėtinai ilgai ir sutraukiantį minias susižavėjusių žiūrovų. Deja, laikai ir publikos pomėgiai keičiasi ir nepralenkiamas Bado Meistras, kad ir pasiekęs savo meno viršūnę, miršta vienišas, visų užmirštas cirko užkulisiuose. Kaip ir visi žymiausio XX amžiaus austrų rašytojo kūriniai, „Bado Meistras“ yra labai asmeniškas, subjektyvus pasakojimas atskleidžiantis paties menininko paslaptingiausias pasąmonės gelmes.
Eimunto Nekrošiaus spektaklis – režisieriaus ir aktorių improvizacijų Kafkos apsakymo tema rezultatas. Režisierius itin reiklus savo darbui, kaip ir pats Kafka, sugebantis surasti, nepraleisti nė vienos prasmingos minties, frazės, žodžio, įtaigiai, atvirai, teatrinėmis priemonėmis panardina aktorius į pačią istorijos esmę ir leidžia žiūrovui net ne suprasti, bet visa siela pajusti ką išgyvena kūrėjas savo šlovės valandomis, kaip jis kovoja už savo idėją su jo nesuprantančiais žiūrovais ir jo kūryba manipuliuojančiu impresarijumi. Kaip ir apsakyme, Nekrošiaus spektaklyje nemaža autoironijos, subtilaus, intelektualaus humoro sukeliančio šypseną kiekvienam.
Pagrindinį Bado Meistro vaidmenį kuria Viktorija Kuodytė, vadinanti Nekrošiaus spektakliuose nuo 1994 metų (Laura – „Mažosios Tragedijos“, Irina – „Trys Seserys“, Ofelija – „Hamletas“ ir kt.). Jai talkina ir šmaikščiai menininko aplinkos personažus kuria Vaidas Vilius, Vygandas Vadeiša ir Genadijus Virkovskis.
Po premjerinių spektaklio parodymų spauda rašė:
Jei reikėtų išskirti vienintelį metų teatro įvykį, tai būtų Eimunto Nekrošiaus „Bado meistras“ pagal Franzo Kafkos novelę, rodomas „Meno forte“. Viskas pusbalsiu, bet smeigia giliai: turinys prislegia, o kūrėjų talentas pakylėja.
Jautiesi sutraiškytas, nes suvoki, kad žmogus, tikėjęs savo gyvenimo prasmingumu, yra „palaidotas kartu su savo šiaudais“. Bet esi ir laimingas, kad patyrei spektaklį.
Toks E.Nekrošiaus režisuoto, Viktorijos Kuodytės vaidinamo ironiško, o iš tiesų tragiško kūrinio poveikis.
V.Kuodytė, sakydama F.Kafkos novelės tekstą, suvaidina ir Bado meistro dramą, ir jo komizmą, jo stiprybę ir silpnumą, nes Bado meistro likimo dėlionei sarkazmo netaupė nei autorius, nei režisierius.
(Lietuvos rytas)
„Virtuoziška, bebaimė Viktorija Kuodytė nedaro nė vieno melagingo gesto. Jos kūne nėra sentimentų, jis – darbo instrumentas, jį purto, kaip kriaušę, jis krenta, kaip draperija, įsitempia, kaip styga. Tai darbinio arkliuko, balerinos ir gimnastės kūnas, kūnas-siela. Neigiamas badavimo procesas Nekrošiaus spektaklyje virsta himnu kūrybai, išgiedotu blyškiomis mirštančio herojaus lūpomis.“ (A.Kislova)

Režisierius – Eimuntas Nekrošius
Scenografas – Marius Nekrošius
Kostiumų dailininkė – Nadežda Gultiajeva
Vaidina:
Viktorija Kuodytė
Vygandas Vadeiša
Vaidas Vilius
Genadij Virkovskij
