Spektaklis „SENJORAI“ A. Nicolaj (rež. R.Kazlas)
2026-04-30 18:00 (Europe/Helsinki) | Koncertų salė „Saulė”
Spektaklis pagal italų dramaturgo Aldo Nicolaj pjesę „Geležinė karta“ (vertėja Inga Tuliševskaitė).
Režisierius – Rolandas Kazlas.
Scenografė – Elvita Brazdylytė.
Veikėjai:
Liberas Boka – Rolandas Kazlas.
Luidžis Lapalja – Evaldas Jaras.
Ambra – Vitalija Mockevičiūtė.
Kalbant paprastai, spektaklis „Senjorai“ – paprastas spektaklis, apie nepaprastą paprastų pensininkų gyvenimą. Pats spektaklio pavadinimas aiškiai sufleruoja, apie ką jis – senatvę. Ir kas gali pasakyti, kokia ir kas ji, toji senatvė? Komedija? Tragedija? Absurdas? Nesąmonė? O gal pati svarbiausioji žmogaus gyvenimo dalis? Matyt, visokių senatvių yra, kaip ir visokių žmonių. Vienam – tai aukso amžius, kitam – pragaras, trečiam… trečias taip ir nesupranta, kas su juo atsitiko ir toliau gyvena kaip gyvenęs: viduje dvidešimtmetis, o iš išorės – neišsimiegojęs jaunuolis. Ketvirtas – laukia nesulaukia, kada baigsis šis košmaras, penktam – niekad nebuvo taip smagu, kaip dabar, šeštam – atrodo, kad viskas tik prasideda… „Spręsk apie žmogų pagal tai, kaip jis baigia savo dienas.“ Šiame posakyje turbūt yra nemažai tiesos.
Pasak spektaklio „Senjorai“ režisieriaus ir vieno iš vaidmenų atlikėjo Rolando Kazlo: „Norėtųsi, kad šis spektaklis paprastam pensininkui duotų daugiau nei duoda maža pensija. O dar daugiau – būsimam senjorui. Nors pjesės herojai yra italai , norėtųsi, kad vyresnio amžiaus Lietuvos žiūrovas, apsilankęs spektaklyje, pasakytų ar tyliai sau pagalvotų: „tai apie mane“, „man daug kas atpažįstama“ arba „tokio spektaklio man dabar kaip tik ir reikėjo“.
Aktorių sudėtis išties įspūdinga: trys vienos kartos, vieno kurso draugai Vitalija Mockevičiūtė, Evaldas Jaras ir Rolandas Kazlas, po daugelio metų vėl susitinka ir, prisimindami jaunystę, scenoje pasitinka artėjančią senatvę. Niekas nežino, kiek metų V. Mockevičiūtei, tačiau bendras aktorių amžius kartu sudėjus – gana solidus: 165 metai! Visu šimtu daugiau nei amžius, kai išeinama į pensiją. Taip kad patirties, gilintis į senjorų pasaulį, senatvės herojų džiaugsmus ir vargus, turėtų užtekti.
Visus pasenusius, norinčius pasenti ir nesenstančius kviečiame į Premjerą „Senjorai“!
Nuo senatvės galima pabėgti. Kur? Kad ir į priešingą pusę nei bėga laikas: į vaikystę…

Projektą finansuoja Lietuvos kultūros taryba.

Spektaklis DUKTĖ
2026-05-02 18:30 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Pagal Karinos Mikaelis romaną

Inscenizacijos autorė ir režisierė – Nijolė Mirončikaitė
Scenografijos ir kostiumų dailininkė – Roma Gilė
Kompozitorius – Vadimas Kamrazeris
Šviesų dailininkas – Evaldas Šmitkinas
Vaidina:
Motina – Nijolė Mirončikaitė
Duktė – Jūratė Budriūnaitė
Danų rašytoja Karina Mikaelis autobiografiniais motyvais paremtame romane „Motina“ su meile ir švelniu humoru piešia savo motinos portretą. Spektaklyje atgims keletas romano epizodų, kuriuose atsiveria įvairiaspalvė šeimyninių jausmų gama. Kaip ir romano autorė, taip ir šio spektaklio kūrėjos, kalba apie sudėtingus, prieštaringus, neišsakytus, nuslėptus jausmus, o kartu be galo šiltus ir kupinus užuojautos ryšius tarp artimiausių žmonių – motinos ir jos vaikų. Ar tikrai motinos geriausiai pažįsta savo vaikus? Kaip vaikams gyventi su savo tėvų praeities šešėliais? Kaip mylėti savo artimuosius, kad ta meilė jų nežeistų?
Premjera – 2024 m. rugsėjo 20, 21 d.

Spektaklis „Pakeliui“
2026-05-05 20:00 - 2026-05-06 20:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Dramaturgas ir režisierius – Aleksandr Špilevoj
Šviesų dailininkas – Vilius Vilutis
Kostiumų dailininkė – Ieva Baltrėnaitė
Muzikinis apipavidalinimas – Paulius Trijonis
„Pakeliui“ – tai vakarinis spektaklis-kelionė autobusu Šiaulių gatvėmis. Kelionės gidu taps Valstybinio Šiaulių dramos teatro žiūrovams puikiai pažįstamas personažas Rapolas iš spektaklio „Bagadelnia“. Jis kartu su žiūrovais keliaus autobusu tarsi laiko mašina, atskleisdamas įvairius savo gyvenimo įvykius. Kiekvienas autobuso sustojimas – tai vis kita Rapolo gyvenimo istorija, kurią žiūrovai patirs stebėdami aktorių vaidinamas scenas skirtingose miesto erdvėse. Talentingo šviesų dailininko Viliaus Vilučio pastangomis įprastos miesto vietos nušvis naujomis spalvomis. Ne mažiau svarbų vaidmenį spektaklyje atlieka ir veikėjų kostiumai, muzikinis apipavidalinimas bei miesto architektūra. Taigi, ši smagi ir interaktyvi kelionė po Šiaulius leis žiūrovams susipažinti ne tik su vieno personažo šeimos gyvenimu, bet ir vaizdingai atskleis besikeitusią kultūrą, socialinį ir ekonominį gyvenimą Lietuvoje 1965-2020 m.
Kaip atrodo svarbiausi gyvenimo momentai prisiminimuose, kai į juos žvelgi jau iš nueito kelio perspektyvos? Kaip mūsų pasaulėjautą įtakoja sutikti žmonės, kintančios politinės sistemos ir technologijos, kaip su jomis keičiasi žmogaus santykis su savimi ir pasauliu? Šio spektaklio-kelionės sumanytojas – režisierius ir dramaturgas Aleksandr Špilevoj – žiūrovams siūlo įspūdingą teatrinę patirtį ir jautrų žvilgsnį į tai, kas gyvenimo kelionėse nutinka pakeliui.

Dėmesio: žiūriovams rinktis prie Mažosios salės įėjimo.

Spektaklis „Bagadelnia“
2026-05-08 18:30 (Europe/Moscow) | Šiaulių dramos teatras
Pjesės autorius Aleksandr Špilevoj pelnė „Auksinį scenos kryžių“ (2018m.) už spektaklio „Bagadelnia“ dramaturgiją

Pjesės autorius ir režisierius – Aleksandras Špilevoj
Scenografė ir kostiumų dailininkė – Rūta Lendraitytė Utalla
Kompozitorius – Paulius Trijonis
Vaizdo projekcijų autorius – Andrej Špilevoj, Aurelijus Čiupas
Šviesų dailininkas – Darius Malinauskas

Spektaklis-žaidimas „Bagadelnia“ – tai aštuonios skirtingos, bet tarpusavyje labai susijusios istorijos iš vienų senelių globos namų. Aktoriai pasiūlys žiūrovams patiems išsirinkti, kokias istorijas jie norės pamatyti. „Bagadelnia“ pasakoja apie žmones, nugyvenusius skirtingus gyvenimus, turėjusius skirtingas patirtis ir likimus, bet galiausiai atsidūrusius viename bendrame taške.
Tai, kad vaidinamos pjesės herojai yra senelių globos namų gyventojai, visai nereiškia, kad žiūrovai spektaklio metu bus skandinami liūdesyje ir užuojautoje. Anaiptol. Spektaklio aktoriai atskleis jums smagius, beveik pasakiškus žilų herojų, senųjų romantikų, buvusių sovietinių laikų hipių nuotykius, patyrimus ir atradimus. Juk senatvėje, kai viskas atrodo mažiau spalvinga, kai kuriuos dalykus tenka tiesiog susifantazuoti. Spektaklyje susidurs ir pasaulėžiūros, ir religijos, ir priešingi politiniai požiūriai, bet dažniausiai – tai bus žmogaus susidūrimas su pačiu savimi, su šalia esančiu ir su savo prisiminimais.
Kaip sako patys senelių globos namų gyventojai, bagadelnia – tai jau dangaus prieangis. O štai ką apie šį prieangį sako spektaklyje pasirodysiantis Jimas Morrisonas iš grupės „The Doors”: „The doors of perception are cleansed here and everything appears to man as it is, infinite” (pagalba nesuprantatiems angliškai). Spektaklio kūrėjai kviečia žiūrovus kartu praverti duris į tą prieangį, nes galbūt jame pavyks įžvelgti tai, kas bus toliau ir tai, kas jau liko prieš jį? O kas, jei tie penki spektaklyje pasirodantys senukai, per savo ilgus gyvenimus ir ribinius išgyvenimus tikrai jau pravėrė tas duris ir pažino kai ką, kuo galėtų pasidalinti ir su mumis? O jeigu?

Spektaklis UŽ DURŲ
2026-05-09 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Autorius – Virgilijus Veršulis
Režisierė – Inga Jarkova-Bučienė
Dailininkė – Roma Gilė
Kompozitorius – Paulius Trijonis
Šviesų dailininkas – Evaldas Šmitkinas

Vaidina:
Senis – Juozas Bindokas
Emė – Inga Jarkova – Bučienė
Tai lakoniška forma ir subtiliais psichologiniais štrichais papasakota ŽMOGAUS gyvenimo istorija, sutelpanti į kelių dienų įvykius. Į niekam durų neatidarančio Senio duris netikėtai pasibeldžia jauna mergina Emė. Šie du skirtingų kartų ir patirčių žmonės pradeda bendrauti per neatsidarančias duris, kol tampa akivaizdu, kad du vieniši žmonės ne pasakoja savo gyvenimo istorijas, o kiekvienas jų išgyvena išlikimo ir atsivėrimo dramą. Kas juos sieja? Ar jie iš tikrųjų girdi vienas kitą? Ar atsivers jų pasaulius skiriančios durys? Pamažu besivystantis Senio ir Emės dialogas veda link netikėto finalo…
Daugiau nei prieš dešimtmetį parašyta, tragikomiškų elementų nestokojanti Virgilijaus Veršulio pjesė „Už durų“ pasiduoda įvairioms interpretacijoms, tačiau ji kelia niekada aktualumo neprarandančius klausimus – kodėl ilgainiui žmogiškas ryšys tampa žeidžiantis, kodėl skaudiname tuos, kuriuos labiausiai mylime, kaip priimti, suprasti kitą – jauną ir seną, nuodėmingą ir atgailaujantį. Šis dualumo principas matomas ir scenoje, kuri padalinta tarsi į dvi dalis – viena yra šiapus, kita – anapus durų, o tai reiškia, kad žiūrovas, lyg gerame paveiksle turi galimybę vienu metu stebėti dviejų puikių aktorių Juozo Bindoko ir Ingos Jarkovos – Bučienės skirtinga vaidybos maniera įkūnijamus personažus. Vietomis realistiškas, vietomis absurdiškas pjesės siužetas yra jaudinantis ir įtikinantis būtent jų aktorinės jėgos ir įtaigos dėka.
„Spektaklis pastatytas aktoriui Juozui Bindokui – dėl jo, jam, o gal net apie jį. Aktorius labai organiškas. Jam nereikia „nudavinėti“, žiūrėti į lubas ar į tolį. Didelė sceninė patirtis jam leidžia elgtis laisvai. O tai reiškia, kad Bindokas yra giliai psichologinio teatro aktorius, kuris į sceninį veiksmą įtraukia visus sėdinčius salėje “, -teigia teatrologė Daiva Šabasevičienė. Tad spektaklis „Už durų” – puikus pasirinkimas lietuviškos dramaturgijos ir subtilios psichologinės vaidybos pasiilgusiems žiūrovams.
Numatoma premjera 2025 03 27

Spektaklis ŠOK, EDITA, ŠOK
2026-05-10 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Ar kada nors jautėtės taip, lyg staiga nebesuprantate, pagal kokį scenarijų vyksta jūsų gyvenimas, kokio žanro istorijoje atsidūrėte? Ar jūs – pagrindinis herojus, ar tik antraplanis veikėjas kažkieno kito filme? Būtent taip jaučiasi Edita.
„Šok, Edita, šok“ – tai tragikomiškas pasakojimas apie jauną merginą Editą, kuri Nepriklausomybės pradžioje dirba vaizdo įrašų nuomoje ir žiūrėdama filmus bando suprasti, kokia jos vieta pasaulyje. Editos vaizduotėje gyvenimas – tai kino filmas, tik ji dar nežino, kokio žanro. Kartais jame ji – kovotoja, kartais – romantiška herojė, kartais – vieniša paauglė, pasiklydusi tarp Holivudo svajonių ir Šiaulių realybės.
Spektaklio centre – obsesyvi Editos meilė vaikinui, kuris net nenutuokia apie jos jausmus. Kaip ir romanas „Pietinia kronikas“, naujoji Rimanto Kmitos pjesė balansuoja tarp komedijos ir jautraus, nuoširdaus temos tyrinėjimo. Su švelniu humoru atskleidžiama, kaip formuojasi jaunos moters tapatybė, kai nėra aiškių modelių – kai amerikietiški filmai maišosi su postsovietine tikrove, o laisvos rinkos idėjos – su senomis, dar neišgydytomis traumomis.
Teatro scenoje debiutuojanti garsi kino režisierė ir filmo „Pietinia kronikas“ scenarijaus autorė Eglė Vertelytė nevengė kino raiškos elementų, tad spektaklyje ekrano projekcijos, filmuoti epizodai susilieja su gyvu veiksmu bei choreografės Airidos Gudaites įneštomis filmo „Purvini šokiai“ interpretacijomis.
Režisierė scenos įvykius siūlo stebėti tarsi Editos vaizduotėje sukurtas „juostas“. Žiūrovas atsiduria tarp dviejų pasaulių – realybės ir fantazijos, kasdienių traumų ir kino svajonių. Ar įmanoma išgyventi tikrovėje nepasineriant į fantazijas? Ar įmanoma, gyvenant tarp piratinių VHS kasečių, sukurti originalų savo gyvenimo filmą?
Spektaklis yra tarsi romano „Pietinia kronikas“ plėtinys teatro scenoje, tik čia pasakojama Editos istorijos versija. Editos vaidmenį spektaklyje kuria viena perspektyviausių iš Šiaulių kilusi jaunosios kartos aktorė Vaidilė Juozaitytė, Editą įkūnijusi ir populiarumo aukštumas pasiekusioje romano ekranizacijoje. Teatro scenoje – jos partneris VŠDT aktorius Tautvydas Galkauskas. Ir, žinoma, spektaklis vaidinamas tikra šiaulietiška šnekta.
Premjera – 2025 m. birželio 5, 6 d.

NENDRINĖ VIŠTELĖ. Kelmės mažojo teatro spektaklis ir diskusija
2026-05-13 18:30 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatro Mažoji salė
Kelmės mažojo teatro pastatyme „Nendrinė vištelė“ pagal Stanisław Ignacy Witkiewicz-Witkacy pjesę, vyrauja eksperimentinis, grotesku ir absurdo estetika persmelktas siužetas, atskleidžiantis žmogaus tapatybės, kūrybos ir realybės paradoksus. Pastatyme kalbama apie prisitaikymą prie sociumo, pritapimo būtinybę, silpnumą pasirinkimuose ir įprotį kaltinti aplinką. Iš pirmo žvilgsnio gali atrodyti, kaip meilės istorija, bet toli gražu ne tik tai… Spektaklis kviečia žiūrovą apmąstyti, kaip formuojasi mūsų sprendimai ir kas iš tikrųjų juos lemia.
Režisierė – Lina Jankauskaitė-Peleckienė
Kostiumų dailininkė – Inga Šveistienė
Šviesų dailininkas – Alanas Augustas Buivydas
Kompozitorius – Justas Juškevičius
Aktoriai/atlikėjai:
Rugilė Jankauskytė
Modestas Vaitkevičius
Laura Gulbinaitė
Česlovas Brazinskas
Armida Lėščiūtė
Armandas Lazdauskis
Jogaila Šimkus
Sandra Zakarienė

TEATRO KLUBAS – VŠDT organizuojamas renginių ciklas, kviečiantis įvairiais rakursais tyrinėti šiuolaikinio teatro, kultūros ir visuomenės aktualijas. Kas mėnesį žiūrovams siūlomi spektakliai, pokalbiai, diskusijos ir viešos paskaitos, jungiančios meninę patirtį ir gyvą dialogą. Ciklas skirtas visiems smalsiems, atviriems žiūrovams, norintiems geriau pažinti dabarties teatro ir kultūros procesus bei aktyviai juose dalyvauti.

Pjesių skaitymai ir eskizai #5 | „Euridikė“ (Jean Anouilh)
2026-05-14 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatras
Skaitymus režisuoja aktorė Nijolė Mirončikaitė.
Dalyvauja:
Orfėjas – Aidas Ašmonas
Euridikė – Gintarė Ramoškaitė Jokubauskė
Ponas Anri – Aurimas Žvinys
Juozas Žibūda, Jūratė Budriūnaitė, Arnoldas Jalianiauskas, Juozas Bindokas, Eglė Žvinienė, Danguolė Petraitytė, Vladyslav Mozghovyi, Monika Geštautaitė, Mindaugas Jurevičius, Severinas Norgaila, Modestas Vaitkevičius.
Jean Anouilh pjesė „Euridikė“ – tai moderniai perpasakota amžinojo Orfėjo ir Euridikės mito istorija apie meilę, likimą ir neįmanomą pasirinkimą tarp svajonės ir tikrovės.
Netikėtai susitikę jauni žmonės – Orfėjas ir Euridikė – pajunta stiprų, viską užgožiantį jausmą. Jie svajoja pabėgti nuo pilkos kasdienybės ir pradėti naują gyvenimą kartu. Tačiau praeities šešėliai, klaidos ir likimo išbandymai tampa kliūtimi jų trapiai laimei.
Šioje jautrioje ir poetiškoje istorijoje Anouilh nagrinėja absoliučios meilės, idealizmo, praradimo ir žmogaus troškimo sustabdyti laiką temas.
Pagal šią pjesę Šiaulių dramos teatre prieš 50 metų pastatytas spektaklis „Euridikė“, rež. N. Ogaj.
***
Po pjesės skaitymo kviečiame dalyvauti diskusijoje su aktoriais.
***
Renginys nemokamas.
Siekiant užtikrinti jūsų patogumą, rekomenduojama registracija https://forms.gle/rT3VsNGHkouHHDd18
***
Pjesių skaitymai ir eskizų pristatymai – tai šio sezono naujienos – Teatro klubo renginių – dalis. Šių skaitymų tikslas – sugrąžinti teksto svarbą ir minties svorį, pristatant įvairių laikotarpių, stilių ir žanrų dramos kūrinius, kurie gali būti įdomūs, aktualūs ir jaudinantys šiuolaikinį žiūrovą.
TEATRO KLUBAS skirtas plačiajai visuomenei – visiems smalsiems ir atviriems žiūrovams, norintiems geriau pažinti šiuolaikinio teatro ir kultūros procesus. Kiekvienas ciklo renginys siūlys skirtingą pasirinktos temos pristatymo formą, tačiau visus juos jungs galimybė diskutuoti, klausti ir išsakyti savo nuomonę.

Spektaklis „Pakeliui“
2026-05-15 20:00 - 2026-05-17 20:00 (Europe/Helsinki)

Spektaklis „Pakeliui“
2026-05-19 20:00 - 2026-05-21 20:00 (Europe/Helsinki)
„Pakeliui“ – tai vakarinis spektaklis-kelionė autobusu Šiaulių gatvėmis. Kelionės gidu taps Valstybinio Šiaulių dramos teatro žiūrovams puikiai pažįstamas personažas Rapolas iš spektaklio „Bagadelnia“. Jis kartu su žiūrovais keliaus autobusu tarsi laiko mašina, atskleisdamas įvairius savo gyvenimo įvykius. Kiekvienas autobuso sustojimas – tai vis kita Rapolo gyvenimo istorija, kurią žiūrovai patirs stebėdami aktorių vaidinamas scenas skirtingose miesto erdvėse. Talentingo šviesų dailininko Viliaus Vilučio pastangomis įprastos miesto vietos nušvis naujomis spalvomis. Ne mažiau svarbų vaidmenį spektaklyje atlieka ir veikėjų kostiumai, muzikinis apipavidalinimas bei miesto architektūra. Taigi, ši smagi ir interaktyvi kelionė po Šiaulius leis žiūrovams susipažinti ne tik su vieno personažo šeimos gyvenimu, bet ir vaizdingai atskleis besikeitusią kultūrą, socialinį ir ekonominį gyvenimą Lietuvoje 1965-2020 m.
Kaip atrodo svarbiausi gyvenimo momentai prisiminimuose, kai į juos žvelgi jau iš nueito kelio perspektyvos? Kaip mūsų pasaulėjautą įtakoja sutikti žmonės, kintančios politinės sistemos ir technologijos, kaip su jomis keičiasi žmogaus santykis su savimi ir pasauliu? Šio spektaklio-kelionės sumanytojas – režisierius ir dramaturgas Aleksandr Špilevoj – žiūrovams siūlo įspūdingą teatrinę patirtį ir jautrų žvilgsnį į tai, kas gyvenimo kelionėse nutinka pakeliui.

Dėmesio: žiūriovams rinktis prie Mažosios salės įėjimo.

Spektaklis „Molė Svini“
2026-05-29 18:00, 2026-05-30 18:00, 2026-05-31 18:00 (Europe/Helsinki) | Šiaulių dramos teatro Mažoji salė
Išmokti matyti – ne tas pats, kas išmokti naują kalbą. Tai tarsi pirmą kartą mokytumeisi kalbėti. Denis Diderot
Airių modernios dramaturgijos klasiko Briano Frielo pjesėje „Molė Svini“ skleidžiasi trijų žmonių gyvenimo ir tarpusavio santykių istorija. Spektaklis kalba apie laisvę būti savimi bei trapią ribą tarp rūpesčio ir manipuliacijos.
Molės vaizduotėje persipina būtasis ir esamasis laikas, o „akių tamsoj – širdies šviesoj“ gimsta unikali pasaulio patirtis. Nuo vaikystės neregė Molė gyvena harmoningame savo pasaulyje, kol jos vyras Frenkas kartu su akių chirurgu ponu Raisu nusprendžia sugrąžinti jai regėjimą.
Kas yra tikrovė ir ar visi ją matome vienodai? Kiek mūsų pasirinkimai iš tiesų yra mūsų pačių? Ar turime teisę perkurti kito žmogaus tapatybę?
Meistriškai parašyta pjesė „Molė Svini“ kviečia į jautrią savistabą – apie tai, kas esame ir kiek leidžiame kitiems mus keisti.
Pasak režisieriaus G. Padegimo, šis spektaklis – tarsi vardinis pastatymas būtent šiems Valstybinio Šiaulių dramos teatro aktoriams – Monikai Šaltytei, Aidui Matučiui ir Daliui Jančiauskui. Jų kūrybinė individualybė spektaklyje tampa ne mažiau svarbi nei pati pjesė.
Gytis Padegimas – vienas ryškiausių Lietuvos teatro režisierių, sukūręs 124-erius spektaklius Lietuvoje ir užsienyje, 125-asis – „Molė Svini“ skirtas pažymėti svarbią datą – 50 metų sukaktį nuo pirmojo spektaklio pastatymo Šiauliuose. 1976 m. toje pačioje scenoje įvyko G. Padegimo premjera pagal F. G. Lorkos pjesę „Donja Rosita, arba Gėlių kalba“.
